16 
sällan och undantagsvis kastar upp bollar 1 ). För riktig¬ 
heten af detta antagande talar äfven den omständig¬ 
heten, att man stundom i denna fågels muskelmage 
träffar frön resp. bärstenar af exempelvis Juniperus 
communis, Rosa canina och Rubus fruticosus, som äro Hh 
starkt slitna och afnötta. 
Endast i tvenne under vintern erhållna exemplar har 
jag funnit frön i tarmarna: 7 oskadade och 4 förstörda 
frön af Vaccinium vitis idæa samt en (ej groende) nöt 
af Polygonum aviculare. 
Under sommaren utgöres nötskrikans föda mest af 
insekter och bär. Mineraliska beståndsdelar tyckas under 
denna årstid vara mindre behöfliga. De saknas därför 
ofta alldeles eller äro tillstädes i mycket växlande 
(vanligen ringa) mängd. Frön och bärstenar ha nu 
långt större utsikter att slippa oskadade igenom hennes 
matsmältningskanal. 
Af plommon (och oliver?) tyckes nötskrikan alltid 
och af körsbär oftast endast förtära fruktköttet och 
kasta bort stenarna. Man finner därför antingen inga 
eller endast få (1—8) bärstenar af Prunus avium i hennes 
muskelmage. Sannolikt af börd as de jämte andra osmält¬ 
bara ämnen i form af bollar. 
Nötskrikan har säkerligen långt mindre betydelse 
för den endozoiska spridningen än andra kråkfåglar. 
Hon sprider nog hufvudsakligen endast smärre eller 
hårdskaliga frön och bärstenar, och dessa torde oftast 
medfölja exkrementerna. Tubeuf (132 p. 59—60) har 
förmodligen vid sina försök användt en nötskrika, som 
af någon orsak ej haft sand- och gruskorn i muskel¬ 
magen. 
Sedan gammalt känner man, att nötskrikor och nöt- 
x ) Fastän Loos anställt rätt långvariga utfodringsförsök med 
Garrulus , kom han endast en enda gång i tillfälle att se en upp¬ 
kastning af denna fågel (83 p. 511). Bollen innehöll rester af grå- 
.sparfvar, som nötskrikan erhållit till föda tre dagar tidigare. 
