15 
(13 p. 2150); rönnbär, körsbär, plommon, päron, hassel¬ 
nötter, ek- och bokollon, råg och hvete (100 p. 72, 74); 
Sorbus , ek- och bokollon, tallfrön, hafre och hvete, Lens 
esculenta (31 p. 291); ek- och bokollon, hasselnötter (63 p. 
289); rönnbär, ekollon och utsådd säd (62 p. 33); hassel- 
och valnötter (99 p. 277); ekollon, hasselnötter, hvete och 
annan säd (58 p. 128); ekollon, hvete, råg, hafre, korn, 
majs, Papaver, Carpinus Betulas , rönnbär, björnbär, blåbär, 
lingon och vindrufvor (119 p. 37—40, 121 p. 110); björn¬ 
bär, rönnbär, röda och svarta fläder bär, Pyrus, Solanum 
Dulcamara , Atriplex, Polygonum, Pumex?, gräsfrukter, ek¬ 
ollon, råg, hvete och hafre (113 p. 70, 115 p. 236, 116 p. 
259—260, 117 p. 307—308); körsbär (122 p. 516); körs¬ 
bär och Castanea (105 p. 221); hafre, majs, äpplen och 
päron (11 p. 316); ekollon (3 p. 436, 4 p. 405, 8 p. 267, 
9 p. 40, 67 p. 276, m. fl.); mistelbär (132 p. 59, 56 p. 
532); Schw. ekollon, nötter och majs (127 p. 301); Östr. 
hallon, björnbär, röda och svarta fläderbär, blåbär, lingon, 
körsbär, plommon, Fragaria , rönnbär, olvonbär, ek- och 
bokollon, äkta kastanjer, granfrön, hvete, råg, hafre, korn, 
majs och ärter (77 p. 202, 81 p. 14—16, 84 p. 13, 85 p. 
9—13, 88 p. 1—2, 89 p. 8, 27—30); ligusterbär, björnbär, 
vindrufvor, Posa canina och pimpin elli folia, Cornus mas, ek¬ 
ollon, hvete, Lens esculenta och Abies alba (136 p. 18, 137 
p. 54—55); Ung. äkta kastanjer och majs (131 p. 320); 
ek- och bokollon, hassel- och valnötter, hvete, korn, hafre, 
majs, körsbär, hallon och Prunus Mahaleb (25 p. 381, 393); 
Ital. körsbär, blåbär, oliver och Arbutus Unedo (106 p. 
288, 290); Eng. ek- och bokollon, hasselnötter, hvete, hafre, 
ärter, äpplen, körsbär och plommon (23 p. 50—51). 
Under hösten, hela vintern och långt fram på våren 
lefver nötskrikan hnfvndsakligen af ekollon, hasselnötter, 
bokollon, äkta kastanjer, valnötter o. dyl. Höst och vår 
därjämte af sädeskorn. Exemplar, som skjutas under 
dessa årstider, ha nästan alltid sand- och gruskorn i 
muskelmagen. Dessa gastroliter finnas i regel tillstädes 
i riklig mängd och äro vanligen rätt likstora (oftast 
2—4 mm.); kanterna äro ofta något afrundade och af- 
nötta. Af dessa egendomligheter kan man draga den 
slutsatsen, att nötskrikan under denna tid endast mera 
