nom stora, säck] ika celled utväxa, hvilka bekläda s årkanterna 
(Lonieera Periclymenum , Lamium album. Pyrus Malus , Aego- 
podium Podagraria) ; 3) frän ledningsparenkymets celler 
utskjuta thyllartade bläsor, hvilka i flera fall visa tvär¬ 
delning till följd af bildning af nya celler (samtliga under¬ 
sökta former med hypertrofl). 
Hvad beträffar cellliypertrofi Öfver hufvud, har 
det i flera fall påvisats, att celler under vissa betingelser 
utvecklas öfver det normala storleksmåttet. Detta fram¬ 
går t. ex. af Küsters undersökningar öfver kallushyper- 
trofier hos orchidéers och vissa andra växters blad (II. 
60). * 1 ) I senare tid föreligga iakttagelser i samma rikt¬ 
ning af Solereder och Sorauer, iakttagelser, som äro af 
stort intresse, då de af dessa forskare beskrifna förhållan¬ 
dena. erinra i hög grad om dem jag iakttagit hos mine¬ 
rade blad. Den förre beskref en sekundär tillväxt hos 
svampparenkymcellerna i frostblåsor å blad af Buxus 
sempervirens , där hela cellkedjor utväxte, hvilka hopläkte 
de genom frosten förorsakade väfnadsbristningarna. So¬ 
rauer iakttog ett liknande förhållande i frostblåsor hos 
blad af Pyrus Malus. Svampparenkymcellerna visade 
här sackförmig sträckning och septering i det genom 
aflossnandet af undre epidermis uppkomna hålrummet 
(II, 531; Hg. 107). 
En i litteraturen förbisedd iakttagelse i samma rikt¬ 
ning har vidare gjorts af Jönsson. I dennes arbete från 
år 1896 heter det (I, 16): »Zieht man mit Vorsicht die 
Haut der Blattoberfläche ab ... ., was sich leicht bei 
efter nervernas förstöring, regenereras genom sekundär anläggning 
af trakeidbryggor. Såsom Freundlich visat, utgår härvid nybildningen 
städse från svampparenkymets celler; något deltagande af öfriga 
bladets väfnader (palissadparenkym och epidermis) kunde denne icke 
i något fall iakttaga. 
l ) Se närmare, beträffande litteraturen öfver sårskador å blad. 
den sammanställning, som lämnats i här citerade arbete af Buscalioni 
och Muscatello. 
