144 
langa, smala, cylindriska, slangar, men drifva i spetsen 
ballongliknande ansvällningar, hvilka kunna hafva regel¬ 
bunden klotform (figg. 16, 17) ellèr visa mera lång¬ 
sträckt, konisk gestalt (figg. 5—7, 14, 18). Ytan är å 
ifrågavarande parti ofta fullkomligt jämn, i andra fall åter 
oregelbunden och försedd med vårtiga upphöjningar 
(figg. 3, 4, 13, 18). Stundom visa rhizoiderna i hela 
sin längd eller i öfrigt å mera markerade af snitt sam¬ 
ma knutiga utseende (figg. 12, 13). Sidoställda eller 
perlbandslikt orienterade ansvällningar i form af blåsor 
äro ej sällsynta (fig. 9). Ytterligare en allmänt före¬ 
kommande anomal typ består i oregelbunden omböjning 
af rhizoidspetsen (figg. 2, 5, 6, 8, 9, 11). Tilläggas skall, 
att deformationerna i samtliga beskrifna kulturer före- 
funnos icke allenast å de rhizoider, som utvecklats i 
kulturmediet, utan äfven gjorde sig gällande hos sådana, 
som sköto upp i fuktig luft från groddknopparnas öf- 
versida. , * 
Kulturer à 10 X gelatin och 2 X agar visade i 
några fall — särskildt å gelatinsubstrat — omböjning 
och hoprullning af rhizoiderna till .slingor eller nystan. 
Förutom dessa anomalier, hvilka förefunnos hos 
mörkrumskulturer, iakttog jag hos ljuskulturer å vatten 
helt allmänt gestaltförändringar af annat slag, nämligen 
i form af tätt ställda, genom skarpa insnörningar från 
hvarandra skilda veck (figg. 20, 21). Yid dylik deforma¬ 
tion erinra rhizoiderna habituellt i någon mån om de 
för Marchantiacéernas thallus egendomliga tapprhizoi- 
derna, men skilja sig från de senare genom saknad af 
väggförtjockning på membranens insida. Öfver hufvud 
synas typiska tapprhizoider aldrig komma till utveck¬ 
ling å groddknoppar under deras första groningsstadier. 
De ballongformiga ansvällningarna i rhizoidernas 
spetsar påminna i flera hänseenden om vissa anomalier, 
som iakttagits och beskrifvits af skilda forskare å an¬ 
nat material. Dylika gestaltändringar uppstå, såsom 
