161 
Tre för Norra Europa nya Asplenier. 
Af 
H. Y. Rosendahl. 
Asplénium adulterinum Milde var intill år 1867 känd 
i endast ett exemplar från norra Böhmen och beskrefs 
1856 af Heufler under benämningen A . viride var. fallax , 
hvarvid han dock uttalade en förmodan,, att den var en 
hybrid emellan A. viride och A. Trichomanes. Milde, 
som själf uppställt artnamnet, omfattade till en början 
(1866, 1867) med bestämdhet Heuflers förmodan, men 
öfvergick snart (1868), sedan växten blifvit känd från 
flera serpentinberg i Böhmen, Mähren, Sachsen och Schle¬ 
sien, till den åsikten, att det med största sannolikhet 
var fråga endast om en konstant på serpentin förekom¬ 
mande form af A. viride. Sandebeck (1872) bestred 
hybriditeten och förklarade A. adulterinum Milde på 
grund af habituella och anatomiska karakterer vara en 
god och själf ständig art. Serpentin utgjorde, exempelvis 
i likhet med kalk för Phegopteris Robertiana, ett för 
utvecklingen gynnsamt substrat, men kunde ej föranleda 
de betydliga afvikelser, genom hvilka denna art skilde 
sig från A. viride. Samma åsikt delade Luerssen under 
framhållandet af att A. viride anträffats i sällskap med 
A. adulterinum endast på två lokaler, hvaremot den sak¬ 
nats på alla de öfriga, samt att A. Trichomanes felats på 
tre platser och visserligen förekommit på de andra, men 
nästan alltid i ett mot mängden af den supponerade 
hybriden obetydligt antal. I likhet för Milde blef det 
emellertid äfven Sadebecks och Luerssens lott att frångå 
en tidigare uppfattning rörande denna, såsom Luerssen 
uttryckte sig, genom morfologiska egendomligheter och 
släktskapsförhållanden intressantaste af de europeiska 
polypodiacéerna. Sadebeck (1887) hade nämligen genom 
generationsvis fortsatt sporsådd af A. adulterinum (liksom 
Botaniska Notiser 1918. 
