252 
rikliga, utskjutande papiller vid bada sidor om skleren- 
kymnerverna; hos C. (Mandra utan papiller, hos Ju/hr. 
med glesa papiller. 
Vippa hos C. pan. rikaxig, hos C. dianära fåaxig, 
hos Jujbr. rikaxig. 
Ståndare hos för äl dr arne välutvecklade, hos hybr. för¬ 
krympta, inneslutna inom fjällen, utan utveckladt pollen. 
Frukt hos föräldrarne välutvecklad, hos hybr. all¬ 
deles outvecklad. 
Ny katalog öfver Britanniens växter kommer 
att utgifvas efter krigets slut af F. N. Williams. Den 
blir på samma gång systematisk Index till hans Pro¬ 
dromus Floræ Britannicæ. Utgångspunkten för nomen¬ 
klaturen för namn af alla grader, isynnerhet beträffande 
släktena, blir Tourneforts Institutiones Pei Herbariæ 
7 
(1700) i de fall, då dessa namn återupptagits af Linné 
eller hans omedelbara efterföljare. 
Utsikten af en någorlunda stor, internationel enhet 
i nomenklaturen tyckes ej bli förverkligad. 
Leguminoser SOm födoämnen. Under dessa kri¬ 
giska och matfattiga tider blifva botanisterna ofta rådfrågade 
för praktiska ändamål. I Tyskland har prof. Haberlandt 
skrifvit om leguminosbladen som näringsmedel. I första 
ledet kommer Medicago sativa L. Dess blad innehåller föga 
ved- och bastfibrer i motsats till stjälken. Hufvudmassan 
af bladens stora mängd af kväfvehaltiga substanser tinnes i 
klorofyllkornen och den är dubbelt så stor som hos spenaten 
och de ägghviterika kålsorterna. Då bladen ändock inne¬ 
hålla en hel del osmältbara ämnen, bör hänsyn därtill tagas vid 
anrättningen, så att de efter kokningen finfördelas och passeras. 
Nästan lika fördelaktiga äro Medicago falcata, media och 
lupulina samt Melilotus alba. 
Irritabilitet hos ståndarna af åtskilliga Compositæ kän¬ 
ner man sedan gammalt. Nu har Small undersökt ett. större 
antal arter och fått positivt resultat i 64 % af de undersökta. 
Bland dessa äro äfven Bellis och Taraxacum , hos hvilka 
sådan irritabilitet ej förut var iakttagen. 
