‘263 
men väsentligen skiljer sig från den genom glandelhârens 
ytterst sparsamma förekomst. Af de många torkade 
buskarna kunde man förstå, att beståndet en gång va¬ 
rit mycket stort. Nu funnos endast två buskar i lif. 
Då vi vid detta tillfälle icke hunno att ordentligt pre- 
nomsöka Mauritztorp, inbjöds jag att återkomma den 22 
September, då jag dels undersökte hvarenda buske på 
vägen mellan Kogshult och Mauritztorp, dels Mauritz¬ 
torp. Vegetationen var densamma, som förut omtalats, 
men där sågs icke den såsom acupilosus misstänkta 
formen. Däremot fann jag här ett par snår af K. acu¬ 
tus med blåaktig turion. Samma dag på e. m. undersöktes 
Skabersjö-Ryd ånyo utan att finna var. Ruedensis Lidf. 
Jag fortsatte emellertid vägen öster om nyssnämnda 
område, på hviket Lidforss funnit den, och hade lyc¬ 
kan att mellan »Paradiset» och »Enebacken » finna två 
* smärre stånd af B. nemoralis Aresch. var. Ruedensis 
Lidf., hvilken alldeles gifvet tillhör B. acutus Li^deb. 
Den har blådaggig turion, ganska stora, vid utslag- 
ningen ljusröda, sedan hvita blommor, ståndarna dub¬ 
belt högre än stiften med 60 à 70 V godt pollen. Den 
är emellertid icke fullt identisk med den vid Mauritz¬ 
torp iakttagna acutus-formen. 
Lidforss var emellertid allt annat än säker på, att 
v. Ruedensis tillhörde R. nemoralis. I sina Botan. Iakt¬ 
tagelser II sid. 64 säger han, att v. Ruedensis måste 
hänföras till B. acutus ; å sid. 86 kallas den »R. acutus 
från Ryd» och .»kan sägas vara en parallelform till B. 
progenerans» ; å sid. 87 förklaras den såsom »en primär 
bastard» samt genetiskt förbunden med R. acuminatus » , 
och å sid. 88 blir den en muterande art i Hugo de 
Vries mening. Enligt Lidforss, Artbildningen inom 
släktet Rubus I pag. 28 och 33 är R. Ruedensis en 
afkomling af R. cæsius X Wahlb ergib 
Mången torde efter läsningen af det föregående spörja: 
hvad är egentligen R. "Acupilosus? Jag vill besvara 
