264 
den frågan sålunda: den tillhör den mycket poly morfe 
li. Wahlberyii formkrets, och utmärker sig genom hå¬ 
riga taggar. Den, som länge samlat Dubi, har säkerli¬ 
gen gjort den iakttagelsen, att R. Wahlbergii nästan 
alltid tager intryck af och likhet med den eller de stark¬ 
taggiga non-corylifolii, som tillhöra området. På Rome- 
ledåsen har R. villicaulis synnerligen kraftiga och något 
håriga turiontaggar, och det är ju denna egenskap, som 
gifvit acupilosus dess namn! Men så beskrifver Lidforss 
turionen såsom »ej sällan blåaktig» — ja det är den ju 
aldrig, utan på skuggsidan gulgrön, på solsidan rödbrun 
eller vinröd, hvilket man nu vill kalla den. Möjligen 
har Lidforss — som aldrig gjorde anteckningar om 
eller beskrifning af sina Rubi, då han tog dem, utan 
först långt efteråt — i minnet förväxlat dess turion med 
Bued ensis, som ju har vackert blåfärgad turion. 
Innehåll. 
• 1 
Gertz, C., Anomalier i groddknopparnas byggnad lios Lunularia 
cruciata L. S. 231. 
Holmberg, O., Carex diandra X paniculata, en för Skandinavien ny 
hybrid. S. 249. 
Kajamus. B., Kreuzungstudien an Winterweizen. S. 235. 
—, Über eine Kreuzung zwischen zwei Typen von Sommerweizen. 
S. 245. 
Kaumann, E.. Bidrag till kännedomen om vegetationsfärgningar i 
sötvatten. VIT. En komplettering till bidragen II, III och V. 
S. 217. 
Keuman, L. M., Kubus acupilosus Lidf. och K. memoralis var. Kue- 
densis Lidf. S. 261. 
Kasmuson, H., Zur Genetik der Blütenfarben. S. 253. 
Smärre notiser. S. 234, 244, 247—248, 252, 259—260. 
Lund, Berlingska Boktryckeriet, 1 « 191S. 
