269 
och väl infettad propp, hvarefter det i laboratoriet ana¬ 
lyseras på vattenhalt och salthalt. Vattenhalten be¬ 
stämdes intill lufttorrhet, i det profvet lämnades att 
torka i en öppen skål under Hera dagar. Salthalten 
bestämdes genom titrering med silfvernitrat, med kali- 
umkromat som indikator. I ifrågavarande fall innehöll 
profvet från Placo diumzonen 0,55 gr vatten och 6,8 mg 
koksalt, medan profvet från gräsmarken innehöll 1,01 
gr vatten och 20,4 mg salt. En längre tids torka var 
för tillfället rådande. Som siffrorna visa kan man i 
hvarje fall icke tillskrifva saltet någon ekologisk bety¬ 
delse för vegetationsolikheterna. Däremot är gräsmar¬ 
kens vattenkapacitet större än tufvornas, hvilket torde 
bero just på att den betäckes af ett sammanhängande 
vegetationsskikt. Sålunda ger ej heller vattenhalten 
någon förklaringsgrund. Om vintern, då hafvet står 
högre och vågorna vräka längre in mot land, är emellertid 
tufområdet tidvis öfversvämmadt, och strömningarna i 
det låga vattnet hindra uppkomsten af ett sammanhäng¬ 
ande vegetationstäcke (jfr Warming 1906 s. 264). Den 
fria berggrunden är också tydligt renslipad. 
I ängsmarken påträffas bl. a. Ayr ostis , Anthoxanthuni, 
Carex arenaria , Carlina vulgaris , Circium acaule, Ceras¬ 
tium vulgare ; Festuca ovina , Frag aria , Glechoma hederacea , 
Hieracium pilosella , Juniperus , Potentilla reptans , Prunella 
vulgaris , Posa. 
Är klippstranden brantare, bli naturligen bältena 
smalare. Vidare växlar associationernas sammansättning 
något, undantaget de typiska representanterna, för olika 
lokaler, beroende på klippgrundens beskaffenhet (sprick¬ 
vidd, blockmark) eller expositionen för sol och vind. 
Nedre supralitoralen upptages i regeln af en Plan¬ 
tago mar.-Glyceria mar. -association. Bägge de typiska 
representanterna ha rotstockar, som trånga ned i smala 
sprickor. Glyceria banar särskildt genom sin tufbildning 
väg för andra invandrare. Aster, som ju egentligen är 
