270 
pelofil, hör ej riktigt hemma här, utan når sin ymniga 
utbredning först på blockmark, där djupare, tångfyllda 
skrefvor stå till buds. Intressant är emellertid att se, 
huru den, tack vare sin utomordentliga härdighet, smyger 
sig in öfverallt i Maura- zoneiij och i ogynnsamma fall 
ensam förmår hålla sig kvar. Pä Vrenen, som utgöres 
af en enda, något splittrad klippa, med synnerligen ex¬ 
ponerat läge, liggande helt inom supr alitor alen. träffas 
pä nordsluttningen endast Aster. Sydsidan och de 
skyddade sidorna på toppen befolkas däremot af ytter- 
liggare 14 arter: Angelica litoralis (enst.), Agrostis stolo¬ 
ni fera. Armeria, Atriplex latifolium , Cochlearia officina¬ 
lis , G. danica, Festuca ruhra, Glycerin distans (enst.), 
Plantago maritima , Pumex crispus. Sedum acre. Silene 
maritima , Solanum dulcamara (enst.). 
Glyceria maritima tycks vara något mindre härdig 
än Aster. A andra sidan är den mera strängt bunden 
till den nedre supralitoralen (alltså den egentliga öfver- 
stänkningszonen) än Plantago mar. Den senare har jag 
påträffat ganska långt uppe i supralitoralen, 1—200 meter 
från sjön. Glyceria och öfverlmfvud gräs. saknas helt 
på det rätt långt ut liggande Svarteskär. På denna 
ödsliga hafsklippa är hela vindsidan fullständigt kab 
På läsidan träffas i sprickorna enstaka exemplar af 
Aster. Atriplex lati/'.. Sedum acre , Solanum dale ., Sper gu¬ 
laria salina. En frodig utveckling når Glyceria mari¬ 
tima på ett af de låga steniga Kapellhamnsskären (på 
våren frodas här Cochlearia) samt på de sand-dviga mitt¬ 
partien af Yingaskär. 
Triglochin maritimum saknas på exponerad klipp¬ 
grund, den är mera specialiserad, med dragning åt det 
pelofila. Saknas på Svarteskär, Vrenen och Bakläppen, 
alltså de klippigaste skären: finnes på klapper vid Tore“ 
kov. på skyddade (ofta sandigt-dyiga) ställen af Vinga- 
skär. Släpkistan. Skäppeskär, Oreskär samt Väderön, 
Nordsidan af ön är klippig. Den 20 meter breda 
