3W - 
273 
acre (enst.), S. maximum, Senedo vulgaris (8. -sid.), Silene 
maritima (enst.), Solanum nigrum (enst.). Radiola, Triti¬ 
cum repens (strödd), Urtica dioica, Vicia cracca (enst.); 
vid vattnet Aster, Glyceria mar. (s.-sid.), Glaux, Plan¬ 
tago mar., Triglochin mar. 
Som man ser, äro åtskilliga arter lokaliserade åt 
sydsidan, vare sig nu detta beror på ljuset (hvilket är 
mindre troligt) eller på stänket (N.-sidan är ganska öp¬ 
pen för havet). I södra strandsänkan, som skyddas helt 
i norr af en klipphäll, förekomma äfven åtskilliga flera 
arter såsom: Air a ßexuosa, Agr ostis canina , Galium ve¬ 
rum, Lotus corniculatus /. crassifolius , Posa sp ., Rubus fr.. 
Pyrus malus, Pimpinella saxifraga , Potentilla anserina f. 
viridis , P. reptans, Stellaria graminea, Solidago vir g a-ur ea 
(ymnigt). Som man ser delvis typiska ängsörter; växt¬ 
täcket är tätt, Avena elatior karaktärsgräs. I den inåt 
land vättande västra sänkan tillkomma: Polygonum du¬ 
metorum, Atriplex litoralis (på tångbank), Sonchus olera¬ 
ceus, Polygonum aviculare, Arenaria triner vi a (skugga), 
, Myosotis arvensis f. intermedia, Viola tricolor. 
På Bakläppen, hvars höga klipphjässa är ituhuggen 
af en djup sänka, råda ensartade förhållanden. Här 
träffas bl. a. också Sorbus a uc up aria (2 ex., det ena 
dödt 1917), Ligusticum scoticum, Cotoneaster integerrimus, 
Polypodium vulgare , Rumex acetosa, R. acetosella, Phrag- 
mites communis, Arenaria serpylli folia, Vicia sativa, La¬ 
thy rus pratensis. Ranunculus acris, Allium Schoenopra- 
sum, Sambucus nigra. Juncus effusus. 
Oreskär består af tvenne oregelbundna skär med 
längdriktningen i N.N.Y— O.S.O. af hvilka det östra är 
störst. De skiljas genom ett smalt sund. På det större 
skärets låga midtparti är zoneringen ganska tydlig, och 
man ser den stora skillnaden i bredd på vindsidans och 
läsidans lafzoner och fanerogamassociationer. På syd¬ 
sidan, som är mest utsatt för öfverstänkning, lia zo¬ 
nerna följande utseende. Blockm ark-klippor: 
