31 
Det gifves 2:ne sätt att på experimentel väg vinna en 
öfvertygelse, det ena då man sjelf är experimentator och 
ined hvaijehanda genom konst åstadkomna medel söker vinna 
ett bevisande resultat; det andra sättet, då det är naturen 
som anställer experimentet och naturforskarens tillgörande 
reduceras till att gifva akt på de förhållanden som kunna 
vara bevisande. Uti Sponsalia plantarum anföras nu flere 
sådane, hos luniperus och Rhodiola af Linné observerade för¬ 
hållanden. Om Tulipa angifver han, att om man på röda 
blommor borttager de egna anthererne, och beströr stigmat 
med pollen af en hvitblommig, så framkomma ur de frön, 
som man derefter erhåller, olikfärgade blommor, på samma 
sätt som motsvarande förhållanden förekomma hos djuren. 
Men dessa Linnés experimentela bevis förbigås med tystnad 
af Sachs. Linné redogör derjemte för många andras försök 
och för en mångfald af andra mer och mindre bevisande för¬ 
hållanden, som, redan från lång tid tillbaka kända, sedermera 
blifvit af en lång erfarenhet bekräftade. Uti Philos. Bot, 
som utkom några år sednare, hänvisas i talrika paragrafer 
till dessa i naturen observerade förhållanden och likväl heter 
det hos Sachs att Linné sökte deducera sexualitetens tillvaro 
ur vextens väsende. 
Att Linné på något sätt sökt angifva sig sjelf såsom 
sexual-theoriens grundläggare, vågar jag på det bestämdaste 
motsäga. Han framdrager i sin historik de redan från forn¬ 
tiden kända förhållandena, som kunna gälla om icke såsom 
bevis, dock såsom antydningar derför; han redogör för Came- 
rarii skrift jemte andra för honom kända arbeten och fram¬ 
för allt för Yaillants så kallade tractat de sexu plantarum; 
Efter anförandet af hvad som sålunda förut blifvit tillgjordt 
cite avellehantur . . . quo facto ne unicus quidem frnctiis postea 
apparuit. 
