26 
Linné hade icke någon särskilt term motsvarande be¬ 
greppet embryo; han kallade detta: frö i egentlig mening 
(semen proprie)] omgifvet af sin betäckning (vesica tuni- 
catum) kallade han det hela rätt och slätt för fröet Uti 
denna allmänna mening var det för Linné karakteriseradt 
derigenom att det afiföll ifrån modervexten, omslutande riidi- 
mentet till en ny vext. Man har ofta förundrat sig öfver 
och väl äfven klandrat Linné derföre att han upptog många 
vexters enfröiga frukter eller enfröiga fruktdelar såsom (nakna) 
frön. Att Linné dervid skulle hafva förbisett pistillens till¬ 
varo förefaller icke blott i och för sig otroligt, derföre att 
med någon kännedom om Linnés starkt utpreglade compara- 
tiva method man omöjligen kan förutsätta det han skulle 
antagit olika delars tillvaro i fructificationen hos t. ex. CaU 
tha och Banunculus, hvilka han stälde närmast intill hvar¬ 
andra; utan det torde jemväl kunna bevisas att Linné hade 
full reda på beskaffenheten af de enfröiga frukterne, som 
endast derföre af honom kallades för frön, emedan han äfven 
här stälde sig på physiologisk grund vid delarnes tolkning. 
Uti många mognande enfröiga frukter sammanflyta fruktens 
och fröets hinnor mer och mindre, och utgöra på detta sätt 
alla skyddande betäckningar för det inneslutna embryot, och 
de blefvo derföre alla fi'ön från Linneisk ståndpunkt. Eedan 
vid utgifvandet af de första editionerne af Genera angaf 
Linné att hos Thalictrum funnos inom blomman talrika fruk¬ 
ter med ett enda frö inom hvardera; men i 6:te Ed. af 
Genera låter han Thalictrum sakna peficarpium och fröna få 
de karakterer, som han förut tillagt frukterne. Han utdrog 
således här ännu strängare consequenserne af den på physio¬ 
logisk grund bildade uppfattningen. Frukterne blefvo frön 
sguamcB gemmarum sub ramuli, quem continébant^ incremento. 
Gemmce Arhor. p. 4 in not. 
