6 
9 
Vända en särskild terminologi, men den saknade den nöd¬ 
vändiga bestämdheten. Man beskref t. ex. ofta med liknelser, 
hemtade från en annan vext: Millefolium, foliis ahrotani. 
Om också man kände den jemförda vexten, så kunde man 
dock omöjligen veta huru mycket liknelsen hade rättighet 
att halta. 
Det kan icke vara något tvifvel om att de mera fram¬ 
stående af Linnés närmaste företrädare kände olägenheterne 
af vetenskapens, man torde kunna säga, nästan chaotiska till¬ 
stånd. Haller, som i sitt stora arbete, BihliotJieca hotanica, 
sällan inlåter sig uti någon kritik af obetydligare arbeten, 
underlåter deremot icke att om de mera framstående anmärka 
i hvad mån de gjort sig delaktige i förberedandet af detta 
vetenskapens sorgliga tillstånd L 
Jag har sökt antyda det tillstånd, hvari vetenskapen be¬ 
fann sig då Linné framträdde med sina första nästan sam¬ 
tidiga, men till sitt innehåll mycket olika arbeten, alla af- 
seende samma mål — att reformera vetenskapen. Han re- 
^ Om C. Bauhinus säger han: in admittendis varietatihiis^ in 
repetendis cum diversis nominibus iisdem plantis facilis^ in desrip- 
tionibus etiam minus accuratus^ classium naturalium minus stu¬ 
diosus. 
Om Rajus heter det: Ut tamen omnino noluerit falcem criti- 
cam nimis acriter exercerc et plurimas utique varietates inter ve- 
ras species reliquerit .... foliis fere usus est et fructu^ jiorem 
pene neglexit . ... in cJiaracteres Generum folia^ colores, sapo- 
reSy odores, magnitudinem recepit. 
Om Tournefort; In quoque Genere species recensuity hactenus 
minus commode, quod varietates a speciebtis non separaret . . . . 
MetJiodum dijudicare nolo^ in qua potissimum carpas quod cha- 
racteres genericos non satis liquide definiverit; quod ad genera de- 
finienda etiam folia adhibuerit et radices; quod florum figuras ar- 
bitrarias secufus slt . ... et in universum flores melms depinx- 
erit quam descripserit. 
