2 
Erigeron acre f. dissoluta Hn — Öl. Alfvaret t. ex. Röd¬ 
hälla; mellan Borgholm och Replinge; Skogsby. Synes ganska 
konstant bibehålla sin egendomliga habitus. 
Crepis virens — Sundsvall på barlast å Selånger-åns 
norra strand; härstädes redan 1867 anträffad enligt exemplar 
i S. Axells herbarium. 
Crepis tectorum f. glabrescens (nov. var.) — holk- 
fjällen på insidan nästan glatta. Lågväxt (4—10 c. 
m. hög) och grenig stjelk. 
Denna varietet anträffades på (xotland nära 
Wible kalkugn i en ”dalsänka,” som under den kal¬ 
lare delen af året tydligen varit fyld af vatten. Den 
är till bladformen lik ) segetalis , men till växesätt 
öfverensstämmande med den af Sjöstrand i ”Ölands 
Flora” pag. 267 beskrifne f. pygmæa. Till skilnad 
från sist nämnde form torde böra framhållas att hol- 
karne är o svarthåriga *), att achenierna äro sträfva 
längs hela åsarne, att deras s. k. hals är föga utbil¬ 
dad och att korgarne äro inemot hälften mindre, ge¬ 
nom hvilka karakterer den erinrar om Cr. virens. 
Cr. nicæensis — Gftl., Nygård i en ung tallplan¬ 
tering. Med afseende på bladformen genomlöper denna 
art samma serie som Cr. biennis (härom se Koch 
Synopsis Fl. germ. pag. 576) d. v. s. än äro bladen 
helbräddade—tandade, än parklufna, än åter pardelta 
med sammansatta flikar **). 
Cr. biennis — Grtl., Nygård, tillsammans med fö¬ 
regående. Anmärkas bör, att midsommardagen, då 
jag gjorde exkursionen till Nygård, endast ett enda 
exemplar af denna art hade utslagna blommor, medan 
*) f- pygmæa Sjöstr. liar gråludna stjelkar och korgar. I Nor¬ 
ges fjelltrakter har Cr. tectorum liksom den gotländske formen svart¬ 
håriga holkar (Se Blytt, Norges Flora pag. 623). 
**) Här afses de bäst utbildade d. v. s. de mellersta bladen; 
de öfversta träffas, som bekant, minst, de nedersta något mer och 
de mellersta mest af delningen. 
I Hartmans Flora ed. XI synes tillbörligt afseende ej hafva 
blifvit fäst vid den enklaste, ofvan först nämnde bladformen. 
