25 
till function och ställning — som antager en brac¬ 
teas form, i det senare fallet är det en bractea 
med oförändrad function och ställning ! Det är 
således i begge fallen endast en quantitativ för¬ 
ändring af ett organ, - i det förra en förstoring, i 
det senare en förminskning. Hvarken C. obtus ata f. 
bracteata eller C. supina f. monostachys kan derfor an¬ 
ses såsom någon öfvergångsform ; om så skulle vara, 
borde den förra utanför axfjället hafva en bractea och 
den senare hafva förlorat sin bractea och fått den 
ersatt af ett axfjäll. 
Yid granskningen af C. supina och C. obtusata *) 
har jag varit nog lycklig att af begge ega tillgång 
till Garckes originalexemplar, de förra från 77 Pichels- 
werder 77 1856, de senare från 77 Bienitz 77 1850, hvarför 
jag anser det vara utom allt tvifvel, att jag vid föl¬ 
jande jemförelse utgår just från samma former, som 
ligga till grund för de nämnde auctor ernas studier. 
Hvad först de begge arternas habitus beträffar, 
synes mig C. supina med sina tätare, tufvade skott 
och sina långa blad mycket mera påminna om C. mon¬ 
tana och C. pilulifera än om den alltid krypande C. 
obtusata med dess spridda skott och dess korta, af- 
stubbade blad. Jag omnämner detta subjektiva om¬ 
döme endast i förbigående för att öfvergå till en när¬ 
mare redogörelse för dessa arters vegetativa delar med 
särskild hänsyn till deras anatomiska bygnad. 
Hos begge är rhizomet i tvärgenomskärning run- 
dadt med upphöjda ribbor. Inom epidermis, som ti- 
*) Af C. supina har jag dessutom undersökt flere exemplar från 
Berlin, tagna af Bauer, Bolle, Poulsen, v. Uechtritz; från Bayern, 
Wien, Unterharz, Freinwalde, Grönland; Reichenbachs Fl. Germ, 
exs. n:o 146, Schultz Herb. norm. 576, Billot Fl. Germ, et Gall, 
exs. 1086. 
Af C. obtusata dessutom exemplar från Auerswald, från arctic 
America, Reichenbach juniors exemplar från Bienitz samt Petermanns 
från samma lokal (Rchb. Fl. Germ. exs. n:o 2002). 
