69 
vår flora sålunda konstateras — och detta så mycket 
hellre som den, enligt Schimper, Juratzka m. fl., lär 
vara temligen allmän å trädstammar i åtskilliga delar 
af Europa. Af P. C. Kjær: ”Christianias Mosser”, 
1885, p. 45, uppgifves den äfven för tvenne ställen 
i Norge. Nämnas må ock, att, såsom prof. Lindberg 
redan för flere år sedan påvisat, äfven denna art 
varit hos oss utsatt för en förvexling med andra ar¬ 
ter och på grund deraf falskeligen upptagen såsom 
svensk. Från O. stramineum och O. alpestre, hvilka 
den otvifvelaktigt står mycket nära, skiljer den sig 
— bland annat — genom sina mera långspetsade 
blad samt sin i uttömdt tillstånd urnelika, tunnväg- 
giga, n. genomskinliga, finstrimmiga kapsel. 
De nu endast flygtigt omnämnda båda arterna 
har jag för afsigt att, jemte en del andra nya eller 
mera anmärkningsvärda Orthotricha, fullständigare af- 
handla i en särskild uppsats, som kommer att på an¬ 
nat håll offentliggöras. 
Genmäle. 
Af C. J. Lindeberg. 
”Audiatur et altera pars”. 
I en recension öfver mina Rubi-exsikkater (se Bot. Not 
1886 n. 1*—2) framstälde Prof. F. W. Areschoug åtskilliga 
anmärkningar, hvilka jag ansåg mig icke behöfva besvara, då 
de hufvudsakligen rörde nomenklaturen ocli i öfrigt voro 
teml. obetydliga. Då jag emellertid erfarit att tystnaden å 
min sida blifvit tolkad såsom ett erkännande af anmärknin- 
garnes rigtighet, må jag omsider upptaga dem till gransk¬ 
ning, ehuru jag väl vet, att förutfattade meningar svårligen 
undanrödjas, äfven om deras ohållbarhet uppvisas. Det är 
således mindre för recensentens skull, än för nybörjarnes af 
detta studium, hvilka genom nämde anmärkningar möjligen 
kunde missledas, som jag nu hos Notisernas Utgifvare anhål¬ 
ler om rum för följande svar. 
