95 
skati, 2 kilometer norr om Stockholm, hade bland an¬ 
nat dikning företagits af ett fält, som ligger endast 
0,5—2 meter öfver den angränsande sjön Brunnsvi¬ 
kens vanliga vattenstånd. Härvid visade det sig, att 
under ett öfversta 0,4—1 meter tjockt lager af ängs- 
torf fanns på ett område af närmare 10 hektarers 
rymd ett 0,2—0,6 meter mäktigt lager af s. k. pap- 
perslera. Mikroskopisk undersökning ådagalade, att 
denna papper slera till sin väsentliga del utgjordes at 
trådar af en Vaucheria, som dock ej kunde till arten 
bestämmas, emedan den ej var försedd med fruktifi- 
kationsorganer. Cellväggen i trådarne var alldeles oför- 
multnad och gaf behandlad med klor zinkjod vacker 
cellulosareaktion. Afven mycelietrådar af svampar, som 
parasiterat på Vaucherian voro synnerligen väl bibe¬ 
hållna. Vid. slamning af leran erhölls en bottensats, 
som innehöll följande diatomacéer: JEJpithemia turgida 
AV. Sm. (riklig), E. gibba Kiitz., Cocconema lanceola- 
tum Ehr., Amphora ovalis Kütz., Navicula (Pinnularia) 
oblonga AV. Sm. och Cocconeis Pediculus Ehr. *). Jemte 
dessa alger träffades i leran sällsynta lemningar af 
I fanerogama vattenväxter. Bland annat iakttogos bi¬ 
tar af rötter, hvilka hade sina rothår q var i (hvad 
cellväggen beträffar) fullkomligt oskadt skick. Djur- 
lemningar synas fullständigt saknas i leran. 
Att denna papperslera är en relatift mycket ung 
bildning synes vara påtagligt. Antagligen är den ej 
mer än några århundraden gammal. För att förstå 
dess uppkomst måste man erinra sig, att vattenför¬ 
hållandena uti Brunnsviks-bäckenet i senare tid vä¬ 
sentligen förändrats genom menniskans åtgörande. För 
något mer än 20 år sedan sänktes nemligen sjön 
Brunnsvikens yta nära 2 meter under sin förra höjd. 
Det i fråga varande låga området på Haga-Freskati 
utgjordes förut af en mycket grund, träskartad vik, 
*) Diatomacéerna äro bestämda af herr Kamrer C. H. Brandet.. 
