som naturligtvis var något djupare, innan den nu be¬ 
fintliga pappersleran och den ofvanpå liggande ängs- 
torfven bildats i densamma. Vid tiden för pappers- 
lerans uppkomst var denna vik 14 2 meter djup. 
En synnerligen riklig Yaucheria-vegetation har då här 
frodats. Denna har på hösten år efter år sjunkit till 
botten, inbäddad i det fina 1er slamm, som af regnet 
nedsköljts från kringliggande kullar och fält. Den 
synnerligt tydliga skiktning, som pappersleran visar, 
härleder sig sannolikt från denna, år efter år skedda 
lager bildning. På detta sätt har så småningom, me¬ 
dan viken ännu var ej allt för grund, Vaucherie- 
lagret bildats. Då vikens djup genom uppgrundnin- 
gen reducerats till ett minimum, togo faner ogama 
sumpväxter öfverhand och bildade det ofvanpå pap¬ 
persleran befintliga lagret af ängstorf. 
Botaniska sektionen af naturvetenskapliga studentsäiiskapet 
i Upsala. 
è 
Den 7 December 1886. 
Iakttagelser rörande stipelslidan hos några Polygonum- 
arter. 
Af A. Y. G-revillius. 
Efterföljande utgör i korthet resultatet af en 
jemförande anatomisk och morfologisk undersökning 
af stipelslidan hos några Polygonum-arter. De arter, 
som jag undersökt, voro: P. Hy dr opiper 1 aviculare , JRaji, 
amphibium, repens , rotundi/olium och Convolvulus. 
P. Hydropiper. Epidermisväfnaderna hos stipel¬ 
slidan, isynnerhet den inre, mot stammen vända, ha 
cellerna starkt tangentielt sträckta och försedda med 
ganska tjocka väggar. Närmast innanför ligga här 
och der i parenkymet inströdda och omedelbart till 
den inre epidermis gränsande bastceller, och på sina 
