99 
P. rotundi folium. Stipelslidan är här i allo högre 
reducerad. Den är mycket kort, snart uppsliten, sär¬ 
deles tunn, försedd endast med ett par svaga nerver 
och redan på ganska unga internodier hoptorkad. 
P. Convolvulus. Stipelslidan är äfven här mycket 
reducerad, särdeles kort och tunn, bestående endast af 
ett par cellager med ganska tunna väggar, och för¬ 
sedd med endast få och svaga nerver. 
Står stipelslidans olika utbildning hos dessa arter 
i något sammanhang med deras olikartade biologiska 
förhållanden? 
På utväxta, ofvanför stipelslidan belägna delar 
af internodierna hos P. Hydropiper utgör bastet det 
mekaniska elementet. Det bildar en sammanhängande 
ring nära stjelkens periferi, närmast innanför ligger 
leptomringen, innanför denna åter en ring af hadrom, 
som omsluter det af en central ihålighet genomdragna 
märgparenkymet. Utanför bastet bildar barken en 
med luftförande intercellulargångar rikt försedd paren- 
kymväfnad, hvari några få, närmast innanför epider¬ 
mis liggande lager hafva kollenkymatiskt förtjockade 
celler. I de innanför stipelslidan belägna delarna af 
internodiet blir denna bygnad förändrad, och föränd¬ 
ringen blir skarpare, ju längre ned man kommer mot 
den egentliga interkalära tillväxtzonen. Tvärsnitt vid 
stipelslidans midt ha följande utseende: intercellular - 
gångarna i barken äro trängre, på alla håll omgifna 
af förtjockade delar i de angränsande cellerna. Dessa 
äro mycket mera tjockväggiga och hafva karaktären 
af typiskt kollenkym. Kollenkymet sträcker sig från 
epidermis ända in till kärlknippslidan, bildar således 
uteslutande barken. Bastet är deremot betydligt för- 
svagadt, dess celler ha mycket tunnare väggar än 
ofvan stipelslidan. Kollenkymet har således innanför 
stipelslidan öfvertagit den mekaniska roll. som bastet 
har att utföra i de obetäckta delarna af internodiet; 
