Ill 
strå_, som vid basen är tjockare och mot spetsen jemnt 
afsmalnar samt har stora luftlakuner, åtskilda af tvärväggar; 
hvilka tydligt synas på såväl den lefvande växten som på 
torkade exemplar. Stråets epidermisceller äro större och 
kunna urskiljas med tillhjelp af loup. Slidorna vid stråets 
bas äro färglösa, då de dereraot hos andra närstående och 
liknande svenska Cyperaceer äro purpurbruna. Wäxten bil¬ 
dar flockar med glesare och mindre stråknippen än H. aci- 
cularis. Endast sterila exemplar anträffades. 
Som bekant, är S. parvulus ej funnen i Sverige sedan 
Wahlenbergs tid; enligt hvars Flora suecica den är tagen af 
Prof. Wahlberg vid Sundsbro i Fryksdalen i Wärmland. På 
den europeiska kontinenten förekommer denna växt nästan 
uteslutande i kusttrakterna. På grund af dess förekomst i 
Norge; Danmark och Nordtyskland är det sannolikt, att arten 
äfven finnes annorstädes hos oss, men att den blifvit förbisedd 
eller möjligen förvexlad med Hel. acicularis , isynnerhet som 
den icke lär utveckla ax och blommor synnerligen ymnigt. 
Den rekommenderas derföre åt botanisters uppmärksamhet. 
S. Berggren. 
Bryum turbinatum i Skåne. 
Vid ett sammanträde inom ”Societas pro flora et fauna 
fennica” d. 6 nov. 1886 lemnade prof. Lindberg — enligt 
ett referat i ”Bot. Not.”, 1887, h. 1 — åtskilliga bidrag till 
kännedomen om de nordiska mossorna och meddelade dervid 
bland annat, att han af Bryum turbinatum (H.) Schwægr. 
sett säkra svenska exemplar endast från två ställen: Gg., 
Winnerstad och Gotl., Visby. Med anledning af denna upp¬ 
gift vill jag, till någon belysning af frågan om förevarande 
arts utbredning inom vårt florområde, nämna, att den samma 
ej tyckes vara sällsynt i Skåne: så t. ex. förekommer den, 
fruktbärande, i torfmossar vid Löberöd och Krageholm, i när¬ 
heten af Hörby (å sanka ställen utmed en bäck, tillsamman 
med Br. pseudo-triqvetrum) samt vid Hafgårdssjön (i syd- 
vestça delen af provinsen) och Lefrasjön (i nordöstra delen). 
Tillika vill jag hänleda uppmärksamheten derpå, att denna 
art synes Uppträda under två ganska anmärkningsvärda for¬ 
mer: 'dels kraftigare och mera högväxt, med något förlängd 
stjelk och utdragna grenar, dels spädare och lågväxt, med 
kort och ogrenad stjelk. I den habituela beskrifning Schim- 
per (Syn. ed. 2) gifver på ifrågavarande art häntydes också 
i »viss mån på dessa tvenne former. 
A. L. Grönvall. 
