119 
Portula , Spiræa Filipendula , Trifolium arvense , Polygo¬ 
num Persicaria, Salix depressa , Lolium perenne . Dere- 
mot torde följande för Lugnåsberget fordom uppgifne 
växter nu vara osäkre: Filago minima , Solanum nigrum , 
Cornus sanguinea , Anemone ranunculoides , Alliaria offi¬ 
cinalis, Malachium aquaticum, Cerastium pumilum; hvar- 
jämte en och annan annorstädes ej sällsynt växt synes 
saknas ej blott å Lugnåsberget, utan i hela den närmaste 
trakten, såsom J asione montana, Origanum vulgare , ifø- 
nunculus polyanthemos, Raphanus Raphanistrum, Trifolium 
procumbens , Euphorbia Peplus m. fL 
Lugnåsberget är det enda af Vestgötabergen, som 
icke blifvit undersökt af någon mera framstående bo¬ 
tanist. Linné, då han 1746 under sin Vestgötaresa 
befann sig i det närbelägna Björsäter, ansåg icke detta 
berg värdt ett besök, utan tog i stället vägen di¬ 
rekte till det mera lockande Kinnekulle; och lektor 
J. E. Zetterstedt, som 1875 i botaniskt afseende be¬ 
sökte Vestergötlands alla öfriga siluriska bildningar, 
förgät Lugnåsberget. Det enda, som förut i tryck 
blifvit meddeladt om detta bergs vegetation, är några 
spridda uppgifter dels i en 1864 utgifven förteckning 
öfver Mariestadstraktens fanerogamer och ormbunkar 
och dels i Bot. Notiser för 1885, der jag meddelat 
några nya växtställen i Yestergötland, h var vid genom 
förbiseende Lugnåsberget kommit att nämnas såsom ny 
lokal för några växter (Lathræa, Actæa, Dentaria, 
Prunus avium, Lathy rus silvestris, Orobus vernus och 
Mercurialis perennis), som förut blifvit uppgifna för 
detta ställe i ofvan nämda Mariestadsförteckning, hvil¬ 
ket misstag härmed rättas. 
Ungefär midt på Lugnåsberget ligger Lugnås 
kyrka, från hvilken utgå fyra vägar, h var igenom ber¬ 
get delas i fyra nästan lika stora fält, hvilka i 
växtförteckningen utmärkas med bokstäfverna A, B, 
C och D. En växt, vid hvilken i förteckningen in¬ 
gen hänvisning är gjord, förekommer allmänt, tämli- 
