140 
äfven är hängande, dock kan fästa sig och sålunda 
minska anspråken på sk} 7 dd mot slitning. 
Spironema fragrans (nära slägt med föregående). 
Den mekaniska ringen är betydligt närmare centrum än 
hos de undersökta Tradescentia-arterna och består li¬ 
kaledes af förvedade celler, som äro mycket mera 
tjockväggiga än hos de nämda. De innersta kärl¬ 
knippena, likaledes hopträngda mot midten, äro hyart 
och ett omgifvet af en jämförelsevis stark mekanisk 
mantel, som möjligen icke allenast skyddar kärlknip¬ 
pena sjelfva utan också bidrager till skydd mot hela 
stammens slitning. Stammen har att uppbära mycket 
tunga samlingar af blad, men tack vare dess ganska 
kraftiga anatomiska bygnad, kan den trifvas äfven 
nedhängande. I stammar, som uppbära tyngre blad¬ 
verk, får den mekaniska ringen en starkare utbild¬ 
ning än i stammar, som bära mindre bladsamlingar. 
Chlorophytum orchidastrum. En likartad mekanisk 
ring finnes här, som hos de föregående. Den är be¬ 
lägen nära periferin, men är starkare och består af 
flera lager celler än hos både Spironema och Trade¬ 
scantia. Kärlknippena äro fördelade på ungefär lika 
afstånd från h var andra innanför ringen. Hos denna 
växt, som väl äfven i vildt tillstånd hänger, kan så¬ 
ledes icke märkas någon synnerlig tillpassning till 
växtsättet, oaktadt man skulle väntat det af de stora 
och tunga bladmassor och luftrötter, som stammen 
har att uppbära. 
Slutligen har jag undersökt bygnaden hos bladen 
af* Bonapartia juncea. Dessa äro fästade tätt vid hvar¬ 
andra på stammen, långa och smala, med nedersta 
delen snedt uppåtriktad, derefter bågformigt böjda 
utåt och nedåt, så att största delen (på utväxta blad) 
blir slakt nedhängande. De olika delar ne af bladet 
tagas tydligen på olika sätt i anspråk i mekaniskt 
afseende, i ty att de öfre, nedhängande delarne fordra 
skydd mot slitning, de närmast bladets vidfästnings- 
