141 
ställe och. i den krökta delen befintliga väfnaderna 
deremot behöfva skydd mot böjning. By gnaden står 
också i öfverensstämmelse härmed. I den hängande 
delen är o kärlknippena, som åtföljas af starka bast¬ 
strängar, tydligt samlade mot midten och upphöra ett 
godt stycke från periferin; närmar man sig böjnings- 
stället, draga sig de yttre knippena alltmer mot om¬ 
kretsen, isynnerhet mot den undre, konkava sidan af 
bladet, der de slutligen, i bladets mest krökta del, 
bilda ett strax under epidermis liggande band af tätt 
vid hvarandra löpande, uteslutande af bast bestående 
strängar. Ett sådant finnes äfven på den öfre kon- 
vexa sidan af bladet, fastän här mindre regelbundet 
och mera aflägsnadt från epidermis. Denna bygnad 
bidrager naturligtvis till den behöfliga böjfastheten. 
Att bastbandet är närmadt mera den undre epidermis, 
är tydligen ett uttryck för materialbesparing, då ju, 
med uppnående af samma resultat, en mindre meka¬ 
nisk massa åtgår att belägga den konkava, kortare 
sidan af bladet, än den konvexa, längre. 
Den 24 Mars 1887. 
Prof. Th. M. Pries höll föredrag 
Om ett Linneanskt herbarium i Sverige. 
Efter Linnés död såldes, såsom bekant, hans 
samlingar till England. Alldeles utan naturföremål, 
som tillhört Linné, äro vi dock ej. Eöredr. erinrade 
om, att i Upsala zoologiska museum förvaras ett ej 
så litet antal djur, som äro bestämda af Linné. I 
Upsala botaniska museum finnas 2 samlingar, hvilka 
kafva ett särskildt intresse, emedan Linnés namn 
är fästadt vid dem, neml. Bursers herbarium och 
drottning Lovisa Ulrikas herbarium. Det förra, 
som under Karl den tionde Gustafs danska krig 
fördes till Sverige, har legat till grund för en af 
