165 
vara af större intresse och motivera en något utför¬ 
ligare redogörelse för såväl bladställningen som för¬ 
greningen. För jemförelse med följande framställning 
hänvisas till Eichler, Blüthendiagramme Th. II p. 125, 
och Almquist, Om blomdiagrammet hos Montia, Bot. 
sällsk. i Stockh. Förh. 1884 (Bot. Not. 1884, H. 5). 
Örtbladen är o parvis motsatta, och bladparen sy¬ 
nas ursprungligen rätvinkligt korsa hvarandra, men 
torsion af mellanleden inträder tidigt och stegras un¬ 
der deras sträckning. Derjemte anträffas sällsynt ett 
bladpar midt öfver det närmast föregående, såsom af 
Lekt. Almquist redan blifvit anmärkt, och jag har 
iakttagit denna ställning i ett så tidigt stadium, att 
den icke kunde vara en följd af mellanledens vridning. 
Detta vid örtbladen mera tillfälligt förekommande ställ¬ 
ningsförhållande bör likväl uppmärksammas, emedan 
' det återfinnes vid högbladen och foderbladen. 
Det ena bladet i hvarje par förblifver konstant 
sterilt, det andra frambringar en knopp; de ur dessa 
knoppar framgångna grenar hafva vanligen 2—5 par 
örtblad, hvarefter följa 1—2 till form och färg från 
örtbladen skarpt skilda högblad, vidare foderbladen. 
I afseende på högbladens antal och ställning märkas 
trenne fall: 
I. Det vanligast förekommande fallet visar tafl. 
3 fig. 1. Grenen bär 4 par örtblad, a 1 b 1 , a 2 b 2 , 
a 3 b 3 , a 4 b 4 , h var på följer ett enda högblad h, sittande 
vanligen omedelbart öfver ett örtblad a 4 , stundom dock 
något afiägsnadt derifrån genom mellanledets förläng¬ 
ning och oftast intagande ett något snedt läge i f. h. t. 
a 4 . På motsatt sida i f. h. t. högbladet står första 
foderbladet f 1 , motsatt det öch således midt öfver h 
befinner sig det andra foderbladet f 2 . Af högbladets 
plats öfver a 4 framgår, att a 4 är det äldre bladet i 
paret a 4 b 4 , och bladens ordningsföljd blifver således 
a 4 , b 4 , h, f 1 , f 2 . Dessa blad äro således, om man för¬ 
biser den obetydligt sneda ställningen af h, tvåsidigt 
