168 
lidne vår har jag undersökt ett stort antal unga plan¬ 
tor och vid den hufvudaxeln afslutande blomställningen 
anträffat de tvänne först beskrifna fallen. Efter 4—6 
par blad, hjertbladen inberäknade, öfvergår hufvud¬ 
axeln till bildning af högblad och blomblad. Det 
tredje fallet med tvänne högblad före toppblomman an¬ 
träffades icke. Då jag icke heller lyckats återfinna 
det vid axlar ne af högre ordning, torde det vara gan¬ 
ska sällsynt. 
Vid de enskilda blomskaften, som till ett antal 
1—4, oftast 2—3, bilda det i högblads vecket befint¬ 
liga grensystemet, anträffas vanligen icke några för¬ 
blad, men i synnerhet om mellanleden äro förlängda 
och ett sympodium kommer till stånd, äro de stundom 
väl utvecklade. Tafl. 3 fig. 4 visar en af toppblom¬ 
man och ytterligare 4 axlar bestående blomställning, 
de senare med förblad utom den sista. Hvarje axel 
har endast ett förblad, stäldt på motsatt sida i f. h. t. 
första foderbladet, h är högbladet, t, toppblomman; 
de successiva sido-axlarne äro betecknade 1, 2, 3, 4, 
deras förblad v 1 , v 2 , v 3 , (v 4 i fig. 5), deras första fo¬ 
derblad f 1 , f 2 ,f 3 ,f 4 . Vid sista axeln, 4, och i all¬ 
mänhet då förblad saknas (figg. 1, 2 o. 3), är man så¬ 
ledes berättigad att antaga en undertryckning af ett 
förblad med den angifna ställningen till blomfodret. 
I strid med hvad annars antagits, finner jag för¬ 
bladet och foderbladen i blommans yngsta stadium stå¬ 
ende trans ver seit, och om endast en blomknopp upp¬ 
står i högblads vecket, bibehåller sig den ursprungliga 
ställningen, äfven sedan knoppen nått en betydligare 
utveckling, men äro axlarne flera, inträda redan tidigt 
förskjutningar, hvarigenom de sista axlar nes ställning 
kan blifva mycket förändrad. Fig. 4, som visar an¬ 
ordningen af förbladen och blomknopparne i ett senare 
stadium, är att jemföra med fig. 5, som är ett dia¬ 
gram af samma blomställning, konstrueradt på grund 
af iakttagelsen att förbladen och foderbladen stå trans- 
