204 
stärkelseförande cellerna, som bakteroidernas bildning 
och stärkelsens upplösning börjar. Jag har emellertid 
iakttagit bakteroidförande celler, som varit stadda i 
delning, så att trådbildningen nog icke nödvändigt 
måste i hvarje särskildt cell föregå bakteroiderna. I 
likhet med Tschirch anser jag det derför högst sanno¬ 
likt att ifrågavarande trådar, om också ej direkt, stå 
i samband med bakteroidernas bildning, men jag har 
mycket svårt för att kunna frånkänna dem all svamp¬ 
natur. 
De invändningar, som synas mig kunna göras 
emot den af Beunchorst och Tschirch gifna tolkningen 
af bakteroiderna såsom bestämdt formade ägghvite- 
kroppar utan någon som helst svampnatnr, och de skäl 
med hvilka jag velat motivera antagandet att papi- 
lionaceernas rotknölar äro symbiotiska växtbildningar 
(mycodomatier) äro i korthet följande: 
1) att knölarne icke bildas i steriliserad jord 
(Frank) ; skulle deras bildning iclic stå i samband med 
någon microorganism så borde de väl, äfven om för¬ 
ändrade förhållanden i och med jordens sterilisering 
inträda, åtminstone återfinnas såsom reducerade bild¬ 
ningar. 
2) att de till sin form och ställning äga en stor 
likhet med flere andra rotknölar, som utan tvifvel för¬ 
orsakats af svampar (t. ex. hos Brassica af Brasmodio- 
phora, hos Juncus - arter af Entorrhiza cypericola o. s. v.) 
3) att hos dessa sistnämda (patologiska) knölar 
äfven finnes en förkorkning af de yttre cell väggar ne, 
som icke lagt hinder i vägen för parasitsvampens in¬ 
trängande. 
4) att den ifrågavarande svampen dessutom möj¬ 
ligtvis kan liafva inträngt på efct mycket tidigt sta¬ 
dium, t. o. m. då rothår funnos, genom hvilka som 
bekant många microorganismer kunna inkomma. 
» 5) att ett svampanlag kan finnas i en annan cells 
