212 
benämnas storbj er tbladet — bar en halft stjelko in¬ 
fattande bladfot, ett nedtill rännformigt urhålkadt, ända 
till 20 cmr långt skaft, samt en skifva, som består af 
en solid, hjertformig kropp af ända till 2 cmrs längd 
och 1 cmrs tjocklek. Denna skifva, hvilken ständigt 
förblir innesluten inom stenfruktväg¬ 
gens hårda lager, innehåller rikligt 
med stärkelse, som användes till väx¬ 
tens näring under groddplantstadiet 
samt den tidigare delen af förstärk- 
ningsstadiet. Vidstående bild 1 visar 
s tor hjer fbladet i naturlig storlek, 
med skifvan, som utdissekerats ur 
stenfrukten, sedd från den breda si¬ 
dan. Skifvan är (såsom bilden vi¬ 
sar) osymmetrisk samt försedd med 
en långsgående fåra på hvardera si¬ 
dan. Bilden 2 visar samma blad- 
skifva sedd från den smala sidan. 
Båda bilderna äro tecknade i natur¬ 
lig storlek. — Det andra hjertbladet. 
— som må benämnas småhjertbladet 
— är i alla afseenden lägre utveck- 
ladt. Det saknar både skaft och 
skifva samt är ett från bred bas atlångt, temligen 
starkt konkaveradt lågblad af blott 0,5—0,9 cmrs 
längd. Morfologiskt motsvarar det påtagligen blad- 
foten hos storhjertbladet. Träsnittet 3 visar formen 
af småhjertbladet, sedt framifrån och i dubbel försto¬ 
ring. Den räta linien i midten föreställer småhjert- 
bladets enda, ogrenade kärlsträng *). 
Under groddplantstadiet bildar storhj er fbladets 
*) I storhjerfbladets skifva finnes cleremot ett från en 
stark medelnerv utgående, allsidigt förgrenadt samt temligen 
rikt kärlsträngsystem. 
