221 
dels deras färg som är grön af i barkparenkymet be¬ 
fintliga talrika klorofyllkorn. I sammanhang härmed 
må påpekas, att vattenrötterna äfven hafva samma 
riktning som bladen, nemligen ej nedåt utan snedt 
uppåt. Blott i deras allra första ungdom är o de rik¬ 
tade utåt (eller något nedåt) : mycket snart böja de 
sig — på grund af heliotropism — uppåt och bibe¬ 
hålla för alltid denna riktning. Der vid kan man iakt¬ 
taga, att de längst ned på stammen befintliga vatten¬ 
rötterna, hvilka erhålla minsta ljusmängden, böja sig 
blott svagt uppåt, under det att de på stammens öfre 
del sittande, h vilka hafva riklig ljustillgång, antaga 
en starkt uppåtriktad ställning. 
3. Herr Y. B. Wittrock frnmlacle och demonstrerade 
DYlgæ aquæ dulcis exsiccatae” etc v fase. 15—17. (Jfr referat 
i Botan. Notiser 1886 s. 131—139). 
4. Herr J. Eriksson: Puccinia Malvacearum vid Stock¬ 
holm. 
IY. Den 24 November 1886. 
1. Om gruppindelning inom fam. Rosaceæ. 
Af S. Almquist. 
Hvar och en, som närmare undersöker våra båda 
inhemska Spiræa- arter, skall säkerligen frapperas af 
den betydliga olikheten i de flesta hänseenden mellan 
dem och de buskartade Spiræa , och sluta sig till den 
nu af flere förf. antagna åsikten, att de representera 
ett skildt slägte ( Ulmaria , redan uppstäldt af Linné), 
hvilket knappt ens kan räknas till under fam. Spiraea , 
utan bör ställas bland de egentliga rosaceerna i grup¬ 
pen Sanguisorbea (man märke den habitueHa likheten 
