230 
men den förekommer här ganska rikligt, oftast längre 
in i landet samt oberoende af R. mar. De städse lik¬ 
formiga blommorna och den ymniga fruktsättningen 
med väl fy Ida nötter afvisa h var je tanke på hybrid 
natur. Så torde ock vara förhållandet med de full¬ 
ständigt öfverensstämmande former, som i Danmark, 
England och det öfriga vestra Europa uppfattats som 
JR. palustris Sm. Den syd- och osteuropeiska formen 
med detta namn känner jag visserligen ännu blott af 
korta beskrifningar, hvilka emellertid också tyckas 
syfta åt samma håll. Den tyska 11 JR. maritimus /i 
palustris 11 är der emo t påtagligen något helt annat. 
Af hybrida former med dessa båda arter finnas 
tills dato i utländska arbeten anförda fem, nämligen 
JR. conglomeratus X maritimus , JR. crispus X maritimus , 
R. maritimus X obtusifolius , R. palustris X silvestris och 
R. crispus X palustris , af hvilka dock ännu blott den 
o 
sista setts i Sverige. A andra sidan föreligga emellertid 
från detta land ej mindre än tre andra : R. conglome¬ 
ratus X palustris , R. obtusifolius X palustris och R. ma¬ 
ritimus X palustris , af hvilka de båda senare, först 
iakttagna af mig, ännu icke blifvit beskrifna. I allt 
således åtta hybrider med alla våra närstående arter 
utom R. sanguineus . Betecknande nog är, att af dessa 
ingen af de fem med R. palustris bildade någonsin an¬ 
förts för det egentliga Tyskland, utan en ensamt för 
Ungarn, tre blott för Sverige och en för både Ungarn 
och Sverige. 
R. maritimus X obtusifolius är den bland dessa 
hybrider tidigast bekanta, redan 1828, för så vidt 
man nämligen härmed identifierar R. Steinii Beck., en 
åsigt som för visso har de mest talande skäl för sig 
och dessutom numera hyllas af alla nyare förff. utom 
de svenska. Det torde vara alldeles tillräckligt att 
för utredande af denna fråga hänvisa till Haussknecht 
1. c., som beskrifver Beckers originalex., till Schultze, 
