251 
N:o 2. Hagmark, beväxt med björk, asp, al, 
något tall ock gran. Tämligen mager jordmån. 
N:o B. Skog af blandad gran ocb tall; delvis 
något fnktig jord. 
N:o 4. Nästan trädlös grusjord. 
N:o 5. Marken bestod af fin sand (svämmsand) 
med ett mycket grundt matjordslager; brukar ofta 
vinter ocb vår vara betäckt af svall-is eller öfver- 
svämmad. Marken mest beväxt med låga starrarter 
och mossor; på de tufvor, som bildat sig omkring en¬ 
buskarna, med ljung och blåbärsris. Jordmånen tyd¬ 
ligen ytterst mager. 
N:o 6. Syntes väl steril, men jordmånen var 
kanske ej så torftig, som hon tycktes, ty åsen är bil¬ 
dad af grus, blandadt med detritus af Nerikes öfver- 
gångsformation. Bredvid liggande odlad jord rätt 
bördig. 
N:ris 1—6 i vestra Nerike, 75 à 100 meter öf- 
ver hafvet. 
N:o 7. Dovre, omkring 1000 meter öfver haf¬ 
vet. Marken består af fin, mager, något fuktig sand, 
sparsamt be växt med björk samt en och annan tall. 
Vegetationen torftig. 
N:o 8. Omkring 930 meter öfver hafvet. Jord¬ 
månen betydligt bättre. 
N:o 9. Vid Lille Elvedal; omkring 550 å 600 
meter öfver hafvet. 
En viss osäkerhet i dessa räkningar vållas deraf, 
att enen så ofta blir steril. Detta inträffar på grund 
af yttre våld, svårare angrepp af svampar (Grymno- 
sporangium) eller insekter (Cynips) och framför allt 
genom starkare öfverskuggning i skog. I lundar och 
på öppen mark med god jordmån blir enen väl vacker, 
men föga fruktsam eller helt steril. I skog befanns 
antalet sterila vexla från 7 (gles skog) till 25 °/ 0 (tät 
skog) af hela antalet. Utseendet och ÿ ha något 
