256 
heller ikke 3 saadanne til hverandre stödende Celler 
kunde være Topceller, men kun en eneste, nemlig 
den med t' betegnede. At Dattercellerne alene kunne 
fremkomme af denne ved Delinger i here (5—6) Ret¬ 
ninger er paatageligt. 
Hvad nu Ledningssystemets yngste Celler angaar, 
da ånder jnan, at den Retning hvari deres Rader 
lobe, pege sammen i en Punkt. Men Raderne stöde 
dog ej umidelbart sammen, som Debray (1. c. Pig. 2) 
af bilder, men man ånder i Midten en stor Celle, som 
ikke egentlig kan siges at tilhore nogen bestemt Serie. 
(Denne Celle (t) skulde efter min Mening være frem¬ 
kommen af det ydre Lags Topcelle (t') ved en Deling 
parallelt med dennes Basis (Wille, Beitr. z. Entw. d. 
Florideen. Taf. Y, Fig. 55, 56), og siden være lidt 
forskudt. 
Man skulde visserligen kunne anse denne Celle 
(f), som en Topcelle i den med I betegnede Serie og 
den skulde da tilsammen med den midt imod liggende 
Topcelle i Serien II tilsvare den Fremstilling, som 
Kny (1. c. p. (7) har fremsat om Lomentarias Bygg- 
ning: ”Verfolgt man die Entstehung dieses Baues bis 
zum åachgewölbten Scheitel, so überzeugt man sich, 
dass der Anstoss zum Längenwachsthum von mehreren 
(etwa 6—8) um den Scheitelpunkt gruppirten Zellen 
(Initialen nach Hanstein) ausgeht, von denen sich in- 
dess nur je zwei gegenüber liegende direct berühren, 
während die übrigen seitlich zwischen ihnen ein- 
T) 
• 
Efter min Opfatning opstaar imidlertid Lednings¬ 
systemets Celler oprindeligt gjennem tangentiale Delin¬ 
ger af visse af det ydre Lags yngste Celler, omendskjönt 
den rige Dannelse af Gallert mellem dem og den som 
Folge deraf intrædende Forskydning, gjör Forholdene 
mindre tydelige uden paa Tværsnit i den umidelbare 
Nærhed af Topcellen. 
