268 
mörk granskog, hvars glesa bestånd ofta hafva ett 
vackert, parklikt utseende med en sammanhängande 
matta af bär-ris och svart- och hvitbrokig Cornus. På 
fjellsluttningårne finnes ingen utpräglad björkregion, i 
det att granen öfverallt på brantare ställen i träd¬ 
form går nästan lika högt som björken och i form af 
en buske med krypande och rotslående stam, ofta af 
det besynnerligaste utseende, konstant uppträder ett 
stycke ofvanom björkgränsen. Tallen finnes endast 
enstaka vid Seidjaur och Lujaur, men vid Umbjaur 
bildar den en egen, terni, s karpt begränsad region 
nedanför granens. Längs bäckarne i fjelldalarne och 
på sluttningar och afsatser i klyftorna under snödrif- 
vorna frodas en rik och omvexlande vegetation, bland 
hvars allmännaste och mest karakteristiska arter må 
nämnas: Dryas , Diapcnsia, Castilleja , Cineraria , Vero¬ 
nica alpina, Ranunculus pygmœus , Arenaria ciliata, 
Salix polaris , reticulata & lanata , Hierochloa alpina , 
Carex rupestris , Athyrium alpestre äfvensom nästan alla 
nordskandinaviska stenbräckor, hvaribland den för 
Lapplands flora nya Sax. hieraciifolia. Lägre ned i 
skogsregionen kantas bäckarna af saftiga, bred- och 
mjukbladiga örter, ss. Archangelica , Cerefolium , Geum 
• rivale , Geranium , Spiræa , Urtica dioica , Epii oh. cingusti- 
fotium, Athyrium filix femina; innanför den stundom 
snårlika massan af dessa högväxta arter lemnar ett 
svällande mosstäcke fotfäste åt talrika, mer eller min¬ 
dre tillfälliga fjell växter, nedförda uppifrån. 
Efter återkomsten till Voroninsk bief en ny del¬ 
ning af expeditionen nödvändig för att en fortsättning 
af inlandsfärden österut med hopp om framgång skulle 
kunna försökas. Kapten Sjöstrand affeste med de re¬ 
dan gjorda samlingarne längs den förut obefarna flo¬ 
den ned till Gavrilova. Sedan derefter de för trans¬ 
porten behöfliga rename återvändt derifrån bröto mag. 
Ramsay och dr Kihlman den 13 Aug. upp karavan- 
