270 
Voroninsk hade prof. Palmen och stud. Petrelius âter- 
vändt till Lujaur, i afsigt att derifrån söka sig fram 
österut till Ponoj. Man begaf sig i små lappbåtar 
uppför Marijok, en å, som utfaller på östra stranden 
af Lujaur. Vid Marijoks källor drogs en af båtarne 
yid yattendelaren c. 5 verst öfver starrgräsängar och 
andra lågmarker; hela denna källtrakt är jemn och 
slät samt tyckes om våren efter snösmältningen bilda 
ett enda sammanhängande kärr. Färden fortsattes 
sedan österut utför Ponojfloden, eller som den i sitt 
öfre lopp kallas Keinjaurjok ; den gick i början lång¬ 
samt på grund af lågt vatten i floden och några min¬ 
dre sjöar, som måste passeras. Snart blef dock floden 
djupare och flöt fredligt förbi sina björkbevuxna strand¬ 
vallar, bakom hvilka vidsträckta lågländer af vexlande 
beskaffenhet utbredde sig. Resan gick nu jemförelse- 
vis hastigt och utan nämnvärda svårigheter förbi en 
af Kamenski lapparnes byplatser för sommarfisket, för 
tillfället nästan öfvergifven. Tall och gran hade hela 
tiden funnits i ymnighet på lämplig mark. Först 
närmare mynningen glesnade barrträden och tallen 
upphör slutligen helt och hållet c. 4 à 5 mil från 
byn; deremot träffas låga granar ännu nära Ponoj, ja 
krypande snåriga granbuskar ses ännu på strandbran¬ 
ten utanför flodmynningen. 
I sitt nedre lopp gräfver sig floden allt djupare 
ned i högplatån, hvilken österut blir allt mera enfor¬ 
mig och jemn. Stränderna resa sig allt högre, slut¬ 
ligen bildande stupande branter af c. 130 m. höjd, 
hvilka mellan sig lemna en smal ränna om några 
hundra fots bredd; denna uppfylles mer eller mindre 
fullständigt af floden, som här skummande och bru¬ 
sande söker sig väg till hafvet. Af de talrika for- 
sarne voro några sådana att de ej utan tidsutdrägt 
och stora ansträngningar kunde passeras. Den 7 Sept, 
anlände de resande till byn Ponoj, dit äfven hrr Ram- 
