kringsimmande djur, som snart faster sig med ena ändan 
och får i den andra klubblika ändan en munöppning om- 
gifven af flera armar. Under flera månader utskjuta nu 
nya knoppar och grenar, hvilka börja afdelas, genom allt 
djupare tvärinskärningar, i ringar, försedda med sina sär- 
skildta strålformiga utskott. Dessa ringar frigöras, blifva 
små medusor, som växa och slutligen frambringa nya ägg. 
Vi hafva här, jemte individets metamorphos, en särskildt 
som genomlöpes af ett helt Stånd af individer. 
Hos Biet och dess när-slägtingar har hvarje individ 
insekternas vanliga melamorphoser; men äggen äro tillika 
af tre slag. Ur de tidigaste kläckas endast arbetsbin, 
ofullkomliga könlösa individer. Härefter komma några 
kullar som blifva fullkomliga Hannar och slutligen läggas 
»Drottning-äggen»-ur hvilka utvecklade Honor kläckas. 
Här se vi jemte individets vanliga metamorphos en annan 
som genomlöpes af sjelfva de på hvarandra följande gene¬ 
rationerna. 
Hos djuren är individualiteten så skarpt begränsad, 
att ingen tvist kan uppstå om hvad som är enkelt individ, 
stånd af individer, koloni af flera generationer af indivi¬ 
der. Hos växterna åter är man ingalunda ense om hvad 
som bör förstås med enkelt, eller, om man så får säga, 
sammansatt individ. Af analogi med de högre djuren vilja 
somliga kalla hvarje ur ett frö uppkommen växt för ett 
individ. Författaren visar huru orimlig denna bestämning 
af växt-individet är, enär på det sättet t. ex. alla Tårpilar 
i Europa (hvilka aldrig här fortplantas genom frön, endast 
förökas och, som det heter, » fortsättas » genom sätlqvistar) 
skulle vara ett enda »fortsatt» individ, inclusive tårpilarne 
på Napoleons graf å S:t Helena. Man vet dessutom att 
6os Maneterna ett ägg kan utveckla sig till ett stånd, 
som förökar sig genom knoppar och slutligen löser sig i 
många skiljda individer. Det är sålunda uppenbart att 
uppkomsten ur ett ägg (eller frö) icke kan vara ett 
kännemärke på det enkla växt-individet. 
Författaren visar sedan att icke mindre svårigheter 
möta det antagandet, att hvarje för sig vegeterande växt 
är ett individ. Hvad skall man under ett sådant an¬ 
tagande säga om t. ex. Indiska Fikonträdet, med sina 
