56 
grafiy) *) (Phytostatique topographique) såsom mera speciellt 
i sednare tiden ett visst antal författare fallat densamma, 
såsom t. ex. Watson, de Brébisson, Unger, v. Mohl, 
Boussingault, Martins, Heer, Desmoulins, Grisebach, A. 
De Candolle, m. m. fl. — och under flera olika syn¬ 
punkter. 
De båda factorer som utgöra de våsendtliga momen¬ 
terne af växtgeografien, säger Thurmann vidare, äro kli¬ 
matet och jordmånen (le sol); sammanfattningen af de 
meteorologiska förhållandena såsom utgörande klimatet, och 
de underliggande bergarterna (geologiska bildningen) såsom 
utgörande basen för den sednare. 
- Delta medgifves visserligen. Men enligt mina åsigter 
är det dock icke från klimatet och jordmånen växtgeo¬ 
grafien bör utgå med sina deductioner, såsom alla mig 
bekante författare gemenligen gjort vid sina arbetens 
uppställning. Dessa förhållanden, nemligen klimat och 
jordmån, äro lika mycket beroende af vegetationen, — 
såsom oss är bekant af länder och districler der växtlig— 
„heten genom naturförhållanden eller genom menniskö— 
åtgärd ej kan eller får forlkomma, eller blifvit förstörd, 
— som vegetationen kan sägas vara till stor del orsa¬ 
kande till många klimat— och jordmåns-förhållanden. — 
Växtgeografen borde enligt min mening endast sysselsätta 
sig med sammanställningen af de naturförhållanden under 
hvilka växtarterne (Genera, Familjer &c.) uppträda på 
jordklotets yta. Växtarterne sjelfva tillskapa sig ett kli¬ 
mat — (medgifves likväl i smått) — eller naturförhållan¬ 
den, som äro mer eller mindre gynnsamma lör andra 
växtarter, ehuru fördelningen i stort visserligen står i ett 
oomtvistadt samband med jordens stora klimateriska för¬ 
hållanden. 
Granska vi för närvarande de flesta växtgeografiska 
arbeten, utgöras de till en fjerdedel eller mera af me¬ 
teorologi m. m. dylikt. Men den tid torde vara att för¬ 
vänta, då en god del af denna meteorologiska växtgeografi 
försvurtnit ur växtgeografiens område — eller åtminstone ej 
anses utgöra någon integrerande del af denna vetenskap. 
*) Jag bar redan förut, i likhet med Tlmrmann (se Bot. Notiser 
1851, pag. 117—119), föreslagit samma åtskillnad. 
