42 
) 
karakteristiska dragen. Vi se val att en art fordrar och 
uppsöker fjellens snöregion, en annan sandig mylla, en 
tredje vattnets medverkan, — men i allmänhet herrskar 
i delta afseende ett stort mörker. Yi veta att en växt 
växer på en äng, i en lund, på en torr klippa; men 
vetenskapen är ännu icke i förmåga att ersätta dessa em¬ 
piriska beteckningar med grundbegrepp med hvilka de äro 
eqvivalenla.» 
»On se borne jusquå present å mettre en relief 
auprés de chaque espéce le facteur qui paralt jouer le 
röle principal dans sa station. Toutefois, le jour nest 
probablement pas éloigné ou la science tentera de placer 
å coté des noms lieux generaux , fexpression des causes 
physiques dont ils ne sont qu’une fonction plus ou moins 
complexe. Quant k nous, nous nous allacherons plus 
partieuliérement dans ce travail a la part dinfluence du 
sol dans la constitution de la station.» Pag. 23. 
Detta oakladl, måste jag likväl tillstå att Thurmann 
frånsett många kemiska egenskaper och förhållanden vid 
jordmånens inflytanden, hvilka han likväl icke förnekar 
ega stor betydelse vid vegetationens utbildning, om än 
han lika som många andra mig bekante författare förbi¬ 
gått dem, t. ex. jordens halt af Ammoniak eller salpeter- 
syrade salter, Phosphorsyra, Humus-substancer m. m. — 
M en Thurmann har på ett så fullständigt sätt granskat de 
physiska och särdeles framhållit jordens mekaniska för¬ 
delnings inflytanden, att han dervid blott lemnat få facta 
oberörda. Jag vill blott erinra en omständighet hvartill 
saknas bättre utredning och experimenter, nemligen om 
det jordbildande materialets finare eller gröfre pulfverform, 
och hvilken betydelse detta har för den fria vegetationen. 
Hvad åkerjorden beträffar äro dervid flera märkliga re¬ 
sultater vunna. -Vid betecknandet af jordmånernes infly¬ 
tanden tror jag likväl ännu vara mycket att åtgöra. 
Yid arternes utbredning (Dispersion) åtskiljer Thur¬ 
mann efter Heer 10 olika grader eller beteckningar. Jag 
har användt endast 5 (se Bot. Not. 1845 och 51), och 
anser dessa vara kinkigt nog att med tillförsigt använda. 
Detta förhållande är helt och hållet convenlionelt, och 
beror af individens uppfattningsförmåga, och växternes mer 
