49 
»Cependaut comme Irés-souvent les roches siliceuses 
sont eugéogénes, et comme le plus souvent les calcaires 
sont dysgéogénes, il en resulte qu’en recherchant linflu- 
ence des sols sur la vegetation, on verra souvent les 
niernes faits de geographie végétal repondre aussi bien å 
rhypothése de l’aetion chiinique qua cela de 1’aetion 
mecanique des terrains.» 
Allt för vidlyftigt torde jag uppehållit mig vid dessa 
indelningar, hvilka, Thurmanus mening oaktadt, dock hvila 
på en rent kemisk grundval och hvars terminologi 
säkerligen kan omarbetas och tillskapas något lättfalt- 
ligare. Här är ej tillfället dertill. Hvad åter de an¬ 
märkte physiska och mekaniska egenskaperne af berg- 
arternes förvittringsprodukter angår, äro dessa föga kände, 
och Thurmanns studier och kritik öppnar derför ett nytt 
fält för agrokemien, och ett lärorikt fält för växttopo- 
Framtida undersökningar skola med all säkerhet 
bringa mera ljus i detta ämne, men det blir alltid 
Thurmanns förtjenst att noggrannt hafva vandt växt- 
geografernes uppmärksamhet häråt. Hvad åter de an¬ 
förde bergarterne angår, äro dessas så väl kemiska 
sammansättning, som deraf följande förvittringsförhållan- 
de, så olika, och underkastade täta förändringar, att 
man af bergarternes namn endast får föga upplysning. 
Krita i Alperne, vid Jurabergen, och hos oss t. ex. 
i Skåne, behöfves geologens alla hjelpemedel att iden— 
tificera; dess så väl kemiska som mekaniska samman¬ 
sättning är i hög grad olika, och hastigt varierande 
i olika lager; det är så med de fleste sedimentära, 
äfvensom de fleste eruptiva, ehuru något mindre hos de 
sednare. 
Th. anmärker vidare: »att man noga bör iakttaga 
de yngre diluvial- och alluvial-lagren, som betäcka de 
äldre bergen, och att ej förbiseende dessa, förblanda 
livarderas inflytande med hvarandra.» 
Detta sednare är för studiet af växtlopogcafien i 
vårt land särdeles vigtigt att uppmärksamma; och bar 
mycket blifvil förbisedt vid de få växtgeografiska arbeten 
4 
