Orobus tuberosus ’ Grupp. Orobus vernus* Grupp. 
Orobus tuberosus — motsvarande Orobus vernus. 
Betula' alba — » Fagus silvatica. 
Alnus glutinosa — 
Luzula albida — 
Galeopsis ochroleuca — » 
Air a cæspilosa — » 
Montia fontana — » 
Nardus stricta — » 
Scleranthus perennis — » 
Juncus srjvarrosus — » 
m. fl. 
Helleborus foetida. 
Cynanchum vincetoxicum. 
Coronilla emerus. 
Sessleria caerulea. 
Geranium sanguineum. 
Rosa rubiginosa. 
Mercurialis perennis. 
Convallaria polygonalum. 
m. fl. 
»Växterne af Orobus tuberos . grupp aro oföränderligt 
och i större mängd utbredde öfver alla partier af Irak— 
terne som hvila på pelogena, pelo-psammogena och 
psarnmogena jordmåner, d. v. s. eugeogena bergarter , och 
förblifva beständigt sällsynta eller alldeles Inristande på 
oligo-pelogena och oligo—psarnmogena bergarters jord¬ 
måner, d. v. s. på dysgeogena bergarter; — samt tvärtom 
alla växter af Orobus vernus * grupp åtfölja väsendtligen 
dessa sednare jordmåner, dock utan att helt och hållet 
upphöra alt visa sig på de första, men blifva nog strödda, 
sällsyntare eller alldeles felande.» 
»Hvarje botanist som kastar ett öga på första grup¬ 
pens växtarter skall genast igenkänna att de till största 
delen tillhöra halla och fuktiga växtplatser, äfvensom alt 
de af motsvarande gruppen äro sådana som uppsöka torra .» 
— »De förra växtarterne, eller dem som företrädesvis 
uppsöka de eugeogena bergarterne eller dess detritus 
kallar Th. »hygrophila»; de sednare, eller dem som upp¬ 
söka dysgeogena bergarter eller dess detritus: »xerophila». 
Bland de hygrophila kan man vidare urskilja växtarter på 
sandiga stationer: »psammopMa», och de på /er- eller 
mergelartade: » pelophila ».» 
Thurmann fäster synnerlig vigt vid de karakteristiska 
växterne, och hvarhelst han spårar deras uppträdande i 
större mängd, finner han dem öfverensslämma med jord¬ 
månens eller bergarternes eugeogena eller dysgeogena 
egenskaper. Bland de märkligaste exempel han anför af 
dessa jemförelser, af hvilka han eljest anför en stor 
