99 
vätska; redan på tredje dagen (efter alt hafva tillryggalagt 
genom stiftets ledande väfnad en väg af 56—40 millim ) 
finner man pollenslarigarne hafva in träd t i fruktämnet, 
och på fjerde dagen (fig. 5) ser man i mynningen af 
hvarje fröknopp en eller flera pollenslangar. Nu hafva 
dessa kommit i innerlig beröring med de ur embryo¬ 
säckens spets uppskjutande kropparne, och om de ock 
ibland kunna skiljas från hvarandra, äro de dock i de 
flesta fall sinsemellan hopväxta, och ej sällan kan man 
med pollenslangarne lösrycka ur embryosäcken de vid 
dem hängande småkropparne, hvarvid den vid deras undre 
del varande korniga protoplasma-massa går förlorad (fig. 4). 
Pollenslangens spets är vid denna tid fylld med ett finkornigt 
innehåll, som af jod färgas gult; större korn och oljedroppar 
märkas der ock; dess membran är fin och öfverallt sluten. 
Det första tecknet på fröknoppens befruktning lern- 
nar den fasta membran, som omkläder groddkropparnes 
plasma-massa. Pollenslangen är nu vanligen mer eller 
mindre uppsvälld och starkare förtjockad, likasom dess 
korniga innehåll försvunnet. Groddkropparne kunna nu 
icke utan att sönderslitas skiljas från densamma, ty de 
sammanhänga på det allra innerligaste; groddkroppen er¬ 
håller först under denna förening och vid pollenslangens 
uppsvallning sin membran samt sednare i det inre af 
plasma-massan en cellkärna. Helt beslämdt hafva de 
ofvannämnde trådarne, hvilka redan före befruktningen 
bilda groddkropparnes spetsar, härvid en väsentlig be¬ 
tydelse; ty de saknas aldrig och åstadkomma ögonsken- 
' ligen pollenslangens direkta beröring och innerliga sam¬ 
manhang med groddkropparne. På hvad sätt pollen¬ 
slangens innehåll öfvergår i groddkropparnes plasma-massa 
kan jag icke angifva. Någon rörelse hos trådarne har 
jag aldrig sett; och doek måste dessa, i fall öfverhufvud 
hos Phanerogamer s. k. spermatozoer skola finnas, vara 
dermed analoga; ty i pollenslangen förekomma de, åt¬ 
minstone hos Gladiolus segetum, alldeles icke vid be- 
fruktningstiden. Underligt vore det visserligen, alt dessa 
trådar skulle förekomma i organer, som bestärndt äro 
honorganer, i groddkropparne sjelfva. Befruktni ngen 
genom pollenslangen kan icke väl förklaras genom enkel 
