tu 
3, Turneraceæ 1, Passifloreæ 4, Loaseæ 2, Papayaceæ 1, 
Cucurbitaceæ 4, Cacteæ 2, Porlulacaceæ 7, Caryophylla- 
ceæ 1, Phytolaccaceæ 1, Basellaceæ 1, Malvaceæ 10, 
Bvtlneriaceæ 1, Auranliaceæ 1, Sapindaceæ i, Polygaleæ 
4, Celaslrineæ 1, Rhamneæ l t Eaphorbiaceæ 29, Spon- 
rliaceæ 1, Oclinaceæ 1, Zanthoxyleæ 2, Zygophylleæ 3, 
Oxalideæ 3, Combrelaceæ 1, Rhizophoreæ 1, Myrtaceæ 1, 
Papilionaceæ 26 och Mimoseæ 7.' Hela artantalet utgör 
394 och upplagas dessa uti den »Enumeratio plantarum 
in insulis Galapageiisibus hucusque observatarum», som 
slutar afhandlingen och hvaruti alla nya arter utförligt 
beskrifvas och en del af de förut kända beledsagas af 
upplysande anmärkningar. 
3. fe er sigt af Kongl, Vetenskaps* Akademiens JF Hr* 
handlingar» Tolfte Årgången. 1855. Med tretton 
latlor. Stockholm, 1856. P. A. Nontedt & Söner. pp. 402. 8:o. 
(Forts. fr. p. 04.) 
Den af Professor E Fries lemnade notisen om an¬ 
träffandet i Sverige af en äkta och dyrbar Tryffelarl torde, 
för ytterligare spridande, böra i sin helhet meddelas, så 
lydande: 
»Svamparnes olika grupper äro, som bekant, i all¬ 
mänhet gemensamma för alla länder på jorden, ehuru de 
i den heta och tempererade zonen uppträda under olika 
slägten och arter. Ett undantag derifrån har hittills 
Tryffel-familjen lemnat; ingen enda af de egentliga Tryffel¬ 
arterna eller Tubereæ har hittills blifvit funnen i Skandi- 
navien eller Norra Ryssland. Väl är den vanliga Tryffeln 
upptagen i äldre Svenska Floror, men hvad man derun¬ 
der förstod, var en svamp af helt annan ordning eller 
Elaphomyces muricatus , som tillhör Lycoperdinernas familj, 
och utom växtsättet, hvarken till karakterer eller egen¬ 
skaper, har något gemensamt med Tryffel-arterna. 1 nder 
sednare åren hafva mig flera gånger blifvit tillsända för¬ 
modade Tryffel-arter, såsom den i Dalarne under namnet 
lchnrsvamp *) bekanta, men ingen af dessa har ens hört 
*) Emedan den nyttjas till vanligaste betet i Ekon fällor. 
