135 
Strödda Underrättelser* 
Utdrag ur ett Ibref från sårad, tåo centen JT. E. /et- 
tersteclt, dateradt: Montpellier d. 12 Okt. 1856. 
Slutade äro nu mina stundom mödosamma, stundom 
farliga irrfärder i Pyrenéerna. — Med skäl kan jag kalla 
dem irrfärder, ty mer än en gång har jag förvillat mig, 
hvarföre jag vid de sednare större exeursionerna alltid 
tagit Guide. För Turisten är här inga faror (så vida han 
ej vill besöka de högsta fjelllopparna), ty vägar finnas 
öfverallt; men för Botanisten, som ej vill följa de tram¬ 
pade stigar, sätta dessa bergstrakter stora, ofta oöfver— 
stigliga, hinder i vägen, och då man stiger oppför på en 
bergssida, är det att se sig för förut om man kan stiga 
ned på samma ställe, ty stundom är man der till nöd¬ 
sakad och nedstigandet är alltid svårare och farligare. — 
Nästan alla bergen utan undantag äro mycket branta och 
till och med då man bar gångstigar äro de tröttande alt 
bestiga, hvarföre Turisten alltid gör sådana färder till 
häst. Den Spanska sidan i Centralpyrenéerna är brantare, 
vildare, ödsligare samt tillika torrare och vattenfattigare. 
Svårigheterna och kostnaderna voro för stora för att 
länge uppehålla mig på denna sida, som utan tvifvel är 
i botaniskt hänseende interessantare och åtminstone min— 
/ 
dre känd. En längre tur på tre dagar gjorde jag på 
Spanska sidan och hvarje dag kostade mig något öfver 
25 francs. Då jag ej förstod det ringaste Spanska, var 
det nödvändigt att hafva Guide, som tillika tjenade som 
tolk, och häst för att transportera papper och pressar. 
Det kan hafva sina förmåner att hafva Guide, ty man är 
då fri från fruktan att förvilla sig och har större säker¬ 
het till sin person; men det har ock sina stora olägen¬ 
heter, ty Guiden vill alltid följa de vanliga stigarna, och 
så mycket som möjligt påskynda marschen för att i god 
lid hinna till herberget. Botanistens och Guidens in¬ 
teressen äro nästan fullkomligt motsatta. — — — —* 
Några ord om Pyrenéernas vegetation torde hafva in¬ 
teresse för dig. Ranunculaceæ äro talrika i fjellen och 
man har många herrliga arter i Pyrenées centrales, såsom 
Anemone alpina och narcissiflora, Adonis pyrenaica, Aqui- 
