164 
t 
åter genom en horizonlal skiljevägg i tvenne celler, en 
öfre och en undre och i hvardera af dessa special— 
moderceller uppstår en sädeskropp, spermalozoid, bestå¬ 
ende af en lilen kilformig kropp med flere cilier. — 
I)en i den öfra af specialmodercellerna sig befinnande 
sädeskroppen tränger på, cellmembranen brister, upplyftes 
åt sidan likt locket af en kanna och förblifver så en 
kortaie lid. 
Nu bar bonorganet äfven utbildat sin befruktnings— 
slang och begge könorganerna äro öppnade. Spermato- 
zoiden lemnar härpå sin cell, simmar fritt omkring och 
tränger hastigt in genom hålet på befruktningsslangen, 
då den kommer i närmaste beröring med honcellens 
innehåll, befruktningskulan, med hvilken den helt och 
hållet sammansmälter. 1 de följande ögonblick, då intet 
spår af spermatozoiden mer synes, omgifves befruktnings¬ 
kulan af en allt tydligare membran och den hvilande 
sporen är sålunda bildad. Dess membran blir tjockare 
och sporen kan då den affallit motstå yttre skadliga in¬ 
flytanden af temperaturen &c. Den undre sädeskroppen 
har under tiden förhållit sig på samma sätt eller ock 
gått förlorad. 
Här ha vi såsom hos Vaucheria en hvilande spor, 
men denna gror icke omedelbart, utan lemnar upphof åt 
fyra svärmsporer, som först kunna gro. 
Hos andra Oedogonier och hos Bulbochæte är för¬ 
loppet något afvikande, olika för hvarje art; men dervid 
kunna vi nu ej uppehålla oss. 
Prin gsheim har nu genom dessa och andra här ej 
vidrörda observationer ådagalagt.* 
1) Att under befruktningsakten en materiell samman¬ 
blandning af sädeskroppens massa och den i honorganet 
inneslutna ännu membranlösa befruktningskulan försiggår. 
2) Att den första cellen till den nya organismen ej 
præexisterar förut färdig i honorganet, utan att den är 
resultatet af befruktningsakten. 
5) Att sädeskroppen ej utgör en morphologiskt be¬ 
stämd del af den nya cellen — t. ex. cellkärnan —, 
utan all dess form helt och hållet försvinner och den 
derföre endast genom sin massa kan verka. 
