Frän vart eget land har hitintills intet enda plankton 
av denna typ blivit beskrivet i nutidens litteratur. Känne¬ 
domen om de gamla aktstyckena angående sjön Barken 
synes dock böra föranleda intresserade att teckna sig 
likartade upplysningar till minnes: de kunna ofta nog 
vara av största intresse, icke endast kulturhistoriskt utan 
ävenledes i viss mån i direkt planktologisk riktning. 
Det torde vara otvivelaktigt, att vid genomarbetande av 
ett större material på detta område ävenledes en serie 
olikartade peridiné-associationer skulle bli närmare kända. 
Betydligt mera allmänt och utbrett torde dock släktet 
Botryococcus uppträda i våra sjöar. Ehuru ännu ej hel¬ 
ler någon av denna form förorsakad vattenblomning 
i rött blivit bekant från vårt land. så torde dock fram¬ 
förallt dylika företeelser vara att förutsätta härstädes. 
Vanliga äro dock tvivelsutan icke dessa röda vattenblom¬ 
ningar — varemot den typiskt gröna sommarblomningen 
av Anabœna o.s.v. är så mycket mera vidsträckt utbredd. 
Den ingår också fullständigt i det allmänna medvetandet 
och torde näppeligen någonsin ha spelat någon större 
roll i folktron : det är bara det ovanliga — här den röda 
blomningen — som satt fantasien i rörelse. Annor¬ 
städes ligga förhållandena annorlunda. Så framhåller 
exempelvis C. Klausener 1 på tal om de för vissa regioner 
i alperna helt enkelt karaktäristiska små vattensamlingar, 
vilkas vatten är blodrött genom Euglcna sanguinea : 
»Mit derselben Selbstverständlichkeit, mit der wir die 
grünen Dorfteiche und Jauchegruben betrachten, besieht 
der Älpler die roten Tümpel vor seiner Hütte. Charach- 
teristisch ist auch, dass sich keine einzige Sage ausfindig 
machen lässt, die in irgend einer Weise über Blutseen 
handelte.» — —- — — Hos oss äro ju emellertid, som 
redan framhållet, förhållandena rakt motsatta: här är 
• * 
5 Die Blutseen der Hoehalpen. Tnt. Revue der Hydrobiologie 
Bd I. Leipzig. 1908—09. 
