71 
•dagbok 1 a ny o refererat Barcken fenomenet, väsentligen 
«enligt Hj ärnes sammanställningar. Han tillägger emel¬ 
lertid. att »de natnrkunnige hava sedermera utrönt, att 
detta varit vatt.ukräk. som förtjäna uppmärksamhet i 
annat avseende, än därpå grunda tvetydiga spådomar.» 
— Sannolikt avser detta tydligen mot Svedberg riktade 
uttalande Linnés förut citerade uppträdande i fråga 
om blodfärgat vatten, vars orsak han merendels var 
böjd att söka i lägre kräftdjur (vattenloppor). Att emel¬ 
lertid denna synpunkt dock ingalunda kan anses till¬ 
lämplig för Barkens vidkommande skola vi i det följande 
finna: dess rödfärgning måste i själva verket haft helt 
.andra, först från nutidens planktologiska erfarenheter 
förklarbara orsaker. 
Tid ett försök till tolkning av den omskrivna före- 
teelsen från nutida planktologiska synpunkter torde föl¬ 
jande omständigheter särskilt böra komma i betraktande; 
sjöns betydliga storlek (den är flera mil lång), feno¬ 
menets periodvisa uppträdande inne vid stränderna i 
samband med vindförhållandena samt slutligen den röda 
materiens utpräglade tendens till i vattenytan oregelbun¬ 
det fördelade formationer och dess egenskap att »ingen 
gemenskap eller .b eb land ning» ha med vattnet, varmed 
också sammanhänger, att den icke alls färgade ifrån sig. 
I en föregående uppsatts i denna tidskrift 2 har jag 
meddelat en översikt över samtliga organismer, som för 
sötvattnets vidkommande blivit kända som rödfärgande. 
Jämför man från därvid framställda synpunkter de 
här meddelade upplysningarna från Barken, så är 
det redan inledningsvis möjligt att såsom en färgande 
•orsak alldeles utesluta en mas snärvaro av följande orga- 
1 HülpeÙs. A. A. [Braksdirektör. 1730—1798]. Dagbok över en 
resa igenom de under Södra Kopparbergs hövdingedöme hörande 
Bin och Dalarna år 1757. — Wiisterås 1762. 
- Vegerationsfärgningar i äldre tider I —- Bot. Kot. Lund 1916. 
