68 
under ske / så bilider Satan til / hans wercketyg också / 
the ogudachtige / säkre / sielfkloke och werldzligen sin¬ 
nade människior / at giöra the / til intet. Såsom här 
skedde med thetta illistiga grepet neml. En del utspridde 
at hela siön war wänd i blod. När thet fants osant / 
mente Satan / at ingen skulle tro / at ther hade warit 
något underligit blod. Si thetta är ock en abyssus 
Sathanæ.» 
Svedberg betraktar alltså ju den ifrågavarande före¬ 
teelsen som fullständigt övernaturlig — något, som med 
ännu större tydlighet framgår av de reflektioner. han i 
en av sina predikosamlingar 1 anknutit till samma ämne. 
Man finner nämnligen där en utläggning rörande den 
yttersta dagens tecken, bland vilka ävenledes sådana, 
»som i vår tid skett i vattnet» anföras. Som exempel 
härpå anföres särskilt Barken-fenomenet, vilket också 
ytterligare utlägges enligt ovan citerade utgångspunkter. 
Det är emellertid, menar Svedberg, ävenledes att anse 
som ett förebud till dåliga händelser: »Hwad blodbad 
sedermera är följt på det blod, som i Wiksiön syntes, 
hafwa wi, Gud tröste och nåde så vist! i henderria: som 
ännu wahrar.» — Man erinre sig härtill endast, att pre¬ 
dikosamlingen är tryckt år 1710, alltså mitt i Karl XII:s 
krigiska tid. under det svenska stormaktsväldet börjande 
förfall. 
I motsats mot Svedberg framhåller emellertid Hjärne, 
att företeelser sådana som dessa dock böra kunna för¬ 
klaras ur fullt naturliga orsaker, t. ex. under hänvisning 
till utfällning av järn ur källvatten o.s.v. Angående 
fallet Barken är han dock härvidlag något tveksam och 
synes också mest benägen att lämna hela frågan öppen, 
dock under uttryckligt framhållande av att man städse 
i första hand måste tänka på naturliga förklaringsgrunder. 
1 Gudz Barns Heliga Sabbatsro ; uti Christeliga predikningar 
— — författad av Jesper Svedberg. — Winterdelen, Skara 1710. 
