jag blott mot detta erinra att man i de angifna fallen 
icke liar reda på, om inte det höga trycket (enl. C a vara 
1905. Faber 1913 Fitting 1911 upp till 60 à 70 atm.) 
beror på ett ofrivilligt saltupptagande. Tryckbestämnin¬ 
garna borde kompletteras med saltanalyser. Beträffande 
de för periodisk uttorkning utsatta li alo fy terna, till 
hvilka ju åtskilliga ökenväxter äro att räkna, gälla 
naturligtvis samma synpunkter som för xerofyter i all¬ 
mänhet. — 
Afven med Atriplex latifolium har jag gjort några 
odlingsförsök, anordnade på samma sätt som för Salsola. 
Glaux och Aster. Efter fyra veckor hade de med resp. 
0 , 0,5 och 1 % vattnade plantorna bibehållit sin frisk¬ 
het. Vattnade med 2 % NaCl dogo emellertid exemplaren. 
Som vid dessa försök krukorna icke isolerats med stan- 
'niol, skedde antagligen genom afdunstningen en ringare 
ökning af koncentrationen utöfver bevattningsvätskans 
(här torde böra anmärkas, att bevattningskvantiteten togs 
ganska hög, så att sanden för hvarje gång utsköljdes 
från ev. anrikadt salt; detta gäller alla odlingsförsöken 
i krukor). På de förut omnämnda plantorna, som i sju 
dagar stått i exsiccator, resp. fuktig luft, bestämdes epi- 
dermiscellernas osmotiska tryck. Det utgjorde för fukt- 
exemplaret 0,8o moi., för exsiccatorexemplaret l.o moi. 
NaCI. Som redan i normala exemplar trycket varierar 
mellan dessa gränser (se tabell I), kan icke med säker¬ 
het }Jastäs, att en abnormt hög transpiration medför en 
regulativ tryckförhöjning. Afven olika salthalt i marken 
tycks rätt obetydligt influera på det osmotiska trycket. 
De i tabell I angifna bestämningarna utfördes på exem¬ 
plar från olika lokaler, dels själfva vattenlinjen, dels 
ofvanför, vidare dels på upprätta, dels på prostrata exem¬ 
plar (event, former). Med hänsyn till detta måste trycket 
anses hålla sig påfallande konstant. 
Att likväl en viss regulationsförmåga finnes, framgår 
af följande försök. Fyra små exemplar af en starkt 
