13 
undersökta exemplaren från Sandhamn), så återstår för 
mesofyllet blott ett trycköfverskott af O .22 moi. 
Det genomgående relativt ringa disponibelt tryck, 
som utmärker de obligata halofyterna, får naturligtvis 
ses i samband med den goda vattentillförseln, hvilken ju 
hos dem som stå med rötterna i hafvets nivå aldrig: sinar. 
"Redan ett mycket ringa mättnings defici t torde räcka till 
att framkalla en vattentransport ifrån marken upp emot 
bladen. Ett trycköfverskott torde därför egentligen vara 
nödvändigt blott för uppehållandet af en viss för den 
mekaniska stadgan erforderlig turgorutspänning. hvar- 
jämte ju transpirationsströmmen är ett oundgängligt trans¬ 
portmedel för närsalter (se nedan). Ekologiskt sedt kan 
sålunda halofyternas xerofytkaraktär knappast förklarats 
ur markens *fysiologiska torrhet», denna kompenseras 
genom en ringa tryckökning; förresten är ju mycket litet 
bekant om styrkan af de krafter, hvilka i vaidig mark 
motarbeta vattenupptagandet. — E 11 annan, äfvenledes 
af Schimper (1891) uttalad hypotes är som bekant, art 
den xerofila byggnaden skulle utgöra skydd mot för 
starkt saltupptagande genom transpirationen. Jag har 
gjort ett par försök i af sikt att utröna, om en starkare 
transpiration också betingar rikligare saltupp tagning. 
Två exemplar af Aster från stranden nedanför sta¬ 
tionen inplanterades i krukor, h vilkas sand genomdränktes 
med en 2-procentig NaCl-lösning, hvarefter krukorna ge¬ 
nom omlindande af stanniol skyddades för obehörig af- 
. dunstning. Det ena exemplaret placerades ute, det andrå i 
laboratoriet. Exemplaren vägdes före och efter försöket, 
som varade i tre dygn. Som det under tiden regnade 
duktigt och det utomhus stående exemplaret var oskyd- 
dadt, hade vikten här stigit 4,82 gr., antagligen på grund 
af att något vatten samlats i vecken af stanniolen. Jag 
kan emellertid tryggt påstå, att transpirationen hos detta 
exemplar var betydligt ringare än hos det inomhus stå¬ 
ende, där den belöpte sig till 4.76 gr. pro 1,68 gr. friskvikt, 
