9 
Honcken y a bar emellertid, liksom andra halofyter, 
förmåga att upplagra koksalt i cellerna ocli därigenom 
reglera sitt tryck, ifall marktrycket skulle bli för stort. 
Analysen af ett normalt Honchenya -exemplar från sand¬ 
stranden nedanför stationen visade en balt af L, 1 « % 
klorid (beräknadt som NaCl), räknadt efter friskvikt b 
Detta motsvarar en NaCl-koncentration i cellerna om 
0,2 mol. Då samma exemplars osmotiska tryck var 
0,4 —0,r» mol., så är alltså saltbalten skulden till 0111 kr. 
hälften af detsamma. 
Jag tog nu fyra plantor och placerade dem i pre¬ 
paratrör innehållande resp. 0 %, 0,5 2 % och 4 % 
NaCl. Efter ungefär två veckor analyserades plantorna 
med följande resultat: 
Tabell III. 
Odlad i: 
Saltakkumulation hos Honckenya. 
Utseende vid försökets slut: 
i 
Salthalt 
0 % NaCl 
Vuxit kraftigt och bildat nya rothår 
1.16 % 
0.5 % » 
Frisk och växande; blott några blad 
J J l. » r 
vid basen gula. 
2.09 % 
2 % » 
Åtskilliga blad ha i akropetal följd 
___ 
gulnat. . 
8.49 % 
1 % » 
Slak och gulnande ; bladen något skrump- 
na ehuru delvis vid lif. 
6.88 % 
Af dessa försök framgår, att Honckenya bar en af- 
sevärd saltlagringsförmåga, och den. måste därigenom 
också arbeta upp sitt osmotiska tryck. En saltbalt af 
3,5 % är ju ung. 0,6 moi., en saltbalt af 6,8 % ung. 
1,2 mol. Det intressanta med denna saltlagring är att 
1 Metodiken var följande. Plantorna vägas, skäras därefter 
sönder och malas under tillsats af något vatten i en porslinsmortel 
till fint mos. Efter utspädning kokas massan under 1 j>> timme, 
hvarefter filtreras. Filtratet neutraliseras med NaOH och titreras 
med silvernitrat och kaliumkromat som indikator. På liknande 
sätt förfors vid jordanalyserna; här får likväl profvet längre tid 
stå tillsammans med dest. vatten, innan kokningen sker. 
