141 
Listera orata och Prr o nila farinosa i dessa trakter äro 
utpräglade kalkväxter. 
Ett av kalkbergarter uppbyggt silurområde finnes 
som bekant även i Jämtland, och det har t. o. m. större 
omfattning än det i Dalarne. Det begränsas i Y av 
f jällen, vilka i sina övre delar äro sammansatta av »över- 
skjutningsskållans» sterila seveskiffrar och gneiser, me¬ 
dan de nedre merendels bestå av silur. Det är därför 
icke att undra på, om de senare utmärka sig för en rik 
vegetation och flora, medan motsatsen ofta är karaktä¬ 
ristiskt för högre nivåer. Ett länge känt exempel härpå 
o 
är Areskutan med dess stora artrikedom huvudsakligen 
nedanför skogsgränsen. En motsvarighet härtill möter 
man längre norrut bl. a. på Anjeskutan, vars sydsida 
på lägre nivåer visar en ganska rik flora med t. ex. 
Ggmuadenia albida. Anemone nemorosa , Silene r a pestris. 
Listera orata och Ranunculus platani f oli us. Annu längre 
i X på Manshögarnes SO sida anträffade jag nedanför 
skogsgränsen en liknande växtlighet med bl. a. G. alltida och 
R. plata nifolius . På större höjd äro däremot bada dessa 
fjäll ganska sterila — detsamma gäller om det något 
längre söderut belägna fjället Sundsvalen. Aven här 
bestå de övre delarna av sevebergarter; den å dem lig¬ 
gande moränen är kalkhaltig och växtligheten utgöres 
av en artfattig hedvegetation. Längre ned bestå där¬ 
emot slutttningarna av silur. Och särskilt da denna 
täckes av en jordart som i högre grad än bottenmoränen 
är bildad in situ näml. rasmark blir därför växtligheten 
mycket rik. Detta är fallet i sydbranten mot Kjolsjön 
vid västra Kjoland. där man bl. a. finner: 
Kpdohinm montanum Pleretis Strath i opteris 
Fragaria resca Stachgs silvatica 
Icke alltid finner man emellertid denna skarpa mot¬ 
sats mellan de nedre sluttningarne a ena sidan och de 
högre .fjällplatserna a den andra. Vällistafjälle.ts övre 
del bestar visserligen av se veformationens kalkfattiga 
